R  O  M  Â  N  I  A
 MINISTERUL   PUBLIC
PARCHETUL  DE  PE  LÂNGĂ
ÎNALTA  CURTE  DE  CASAŢIE  ŞI  JUSTIŢIE
DIRECŢIA DE INVESTIGARE A INFRACŢIUNILOR DE CRIMINALITATE ORGANIZATĂ ŞI TERORISM
STRUCTURA CENTRALĂ
       SECŢIA DE COMBATERE A CRIMINALITĂŢII ORGANIZATE
			
Calea Griviței, nr.  24, Sector 1,  Bucureşti, diicot@mpublic.ro, cod operator  16051
Telefon: 021 319.38.67,  Fax:  021 319.38.58
Nr.
Verificat
sub aspectul legalităţii şi temeiniciei,
cf. art. 328 alin. 1 C.p.p.  şi art.16 
alin.3 din O.U.Gnr.78/2016      
Procuror şef secţie

RECHIZITORIU
16.03.2022
Procuror ___ din cadrul Direcţiei de Investigare a Infracţiunilor de Criminalitate Organizată şi Terorism – Secția de Combatere a Criminalității Organizate,
Examinând actele de urmărire penală efectuate în dosarul penal cu nr. de mai sus privind pe inculpații:

X1 - 

-cercetat sub aspectul săvârșirii infracțiunilor de:constituirea unui grup infracțional organizat prev. deart.367 alin.1, 3 și 6 C.p. cu aplic.art.5 C.p. (raportat la intervalul 2006-2012), constituirea unui grup infracțional organizat prev. deart.367 alin.1, 3 și 6 C.p. (raportat la intervalul 2013-2015),gestiune frauduloasă în formă continuată prev. de art.242 alin.1, 2 și 3 C.p. cu aplic. art.35 alin.1 C.p. (7 acte materiale) și art.5 C.p., spălare a banilor  în formă continuatăprev. de art.49 alin.1 lit.a și b din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (25 de acte materiale), instigare la evaziune fiscală în formă continuatăprev. de art.47 C.p. rap. la art.9 alin.1 lit.a și alin.3 din Legea nr.241/2005 cu aplic. art.35 alin.1 C.p. (2 acte materiale), delapidare cu consecințe deosebit de graveîn formă continuatăprev.deart.295 alin.1 C.p.rap. laart.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (13 acte materiale),complicitate la delapidarecu consecințe deosebit de graveîn formă continuatăprev.de art.48 C.p. rap. laart.295 alin.1 C.p.rap. laart.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p.(2 acte materiale) și art.5 C.p., spălare a banilor  în formă continuatăprev. de art.49 alin.1 lit.a  din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (2 acte materiale), spălare a banilor  în formă continuatăprev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (în incriminarea anterioară art.29 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.656/2002 cu aplic.art.35 alin.1 C.p.), instigare la spălare a banilor  în formă continuatăprev. de art.47 C.p. rap. la art.49 alin.1 lit.a din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (în incriminarea anterioară art.29 alin.1 lit.a din Legea nr.656/2002 cu aplic.art.35 alin.1 C.p.) – 4 infracțiuni, instigare la evaziune fiscalăprev. de art.47 C.p. rap. la art.9 alin.1 lit.a și b și alin.3 din Legea nr.241/2005-2 infracțiuni și instigare laabuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave în formă continuată– 5infracțiuniprev. de art.47 C.p. rap. la art.297 alin.1 C.p. comb. cu art.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p., toate cu aplicarea art.38 alin.1 C.p.;

X2 - 

-cercetată sub aspectul săvârșirii infracțiunilor de:complicitate lagestiune frauduloasă în formă continuată prev. de art.48 alin.1 C.p. rap la art.242 alin.1, 2 și 3 C.p. cu aplic. art.35 alin.1 C.p. (5 acte materiale) și art.5 C.p.,constituirea unui grup infracțional organizat prev. deart.367 alin.1 și 2 C.p., spălare a banilor  în formă continuatăprev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (în incriminarea anterioară art.29 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.656/2002 cu aplic.art.35 alin.1 C.p.),instigare la evaziune fiscalăprev. de art.47 C.p. rap. la art.9 alin.1 lit.a și b și alin.3 din Legea nr.241/2005-2 infracțiuni și abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave în formă continuatăprev. de art.297 alin.1 C.p. comb. cu art.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p.,toate cu aplicarea art.38 alin.1 C.p.;
X3 - 

-cercetată sub aspectul săvârșirii infracțiunilor de:constituirea unui grup infracțional organizat prev. deart.367 alin.1, 3 și 6 C.p., complicitate la delapidare cu consecințe deosebit de graveîn formă continuatăprev.de art.48 C.p. rap. laart.295 alin.1 C.p.rap. laart.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (13 acte materiale), evaziune fiscală în formă continuatăprev. de art.9 alin.1 lit.a și alin.3 din Legea nr.241/2005 cu aplic. art.35 alin.1 C.p. (2 acte materiale),spălare a banilor  în formă continuatăprev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (în incriminarea anterioară art.29 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.656/2002 cu aplic.art.35 alin.1 C.p.),abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave în formă continuatăprev. de art.297 alin.1 C.p. comb. cu art.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p., fals în înscrisuri sub semnătură privată prev. de art.322 C.p. și uz de fals prev. de art.323 C.p., toate cu aplicarea art.38 alin.1 C.p.;

X4 - 

-cercetat sub aspectul săvârșirii infracțiunilor de:constituirea unui grup infracțional organizat prev. deart.367 alin.1, 3 și 6 C.p. cu aplic.art.5 C.p. (raportat la intervalul 2006-2012), constituirea unui grup infracțional organizat prev. deart.367 alin.1, 3 și 6 C.p. (raportat la intervalul 2013-2015),complicitate la delapidare cu consecințe deosebit de graveîn formă continuatăprev.de art.48 C.p. rap. laart.295 alin.1 C.p.rap. laart.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (4 acte materiale),complicitate laspălare a banilor  în formă continuatăprev. de art.48 C.p. rap. la art.49 alin.1 lit.a și b din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (14 acte materiale),spălare a banilor  în formă continuatăprev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. și complicitate la abuz în serviciuprev. de art.48 C.p. rap. la art.297 alin.1 C.p., toate cu aplicarea art.38 alin.1 C.p.;

X5 - 

-cercetat sub aspectul săvârșirii infracțiunilor de:constituirea unui grup infracțional organizat în forma aderăriiprev. deart.367 alin.1, 3 și 6 C.p.,complicitate la delapidare în formă continuatăprev.de art.48 C.p. rap. laart.295 alin.1 C.p.rap. laart.308 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (6 acte materiale),spălare a banilor  în formă continuatăprev. de art.49 alin.1 lit.a și b din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (11 acte materiale),complicitate la delapidare cu consecințe deosebit de graveîn formă continuatăprev.de art.48 C.p. rap. laart.295 alin.1 C.p.rap. laart.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (2 acte materiale) și art.5 C.p. și spălare a banilor  în formă continuatăprev. de art.49 alin.1 lit.a din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (3 acte materiale),toate cu aplicarea art.38 alin.1 C.p.;

X6–

-cercetată sub aspectul săvârșirii infracțiunilor de:constituirea unui grup infracțional organizat în forma aderării prev. deart.367 alin.1 și 2 C.p.cu aplic.art.5 C.p. și gestiune frauduloasă în formă continuată prev. de art.242 alin.1, 2 și 3 C.p. cu aplic. art.35 alin.1 C.p. (4 acte materiale) și art.5 C.p.,toate cu aplicarea art.38 alin.1 C.p.;

X7–

-cercetat sub aspectul săvârșirii infracțiunii de:delapidare cu consecințe deosebit de graveprev.deart.295 alin.1 C.p.rap. laart.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic. art.5 C.p.;
    și

X8 - 

-cercetat sub aspectul săvârșirii infracțiunilor de:constituirea unui grup infracțional organizat în forma aderării prev. deart.367 alin.1 și 2 C.p.cu aplic.art.5 C.p.,complicitate lagestiune frauduloasă în formă continuată prev. de art.48 alin.1 C.p. rap la art.242 alin.1 și 3 C.p. cu aplic. art.35 alin.1 C.p. și art.5 C.p.abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave în formă continuatăprev. de art.297 alin.1 C.p. comb. cu art.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. și  evaziune fiscalăprev. de art.9 alin.1 lit.a și b și alin.3 din Legea nr.241/2005,toate cu aplicarea art.38 alin.1 C.p..

EXPUN URMĂTOARELE:

Prezentul rechizitoriu are ca obiectactivitatea infracțională derulată, dirijată și coordonată de către inculpatul X1 de pricinuire de pagube patrimoniului societății Y1 și de însușire a resurselor financiare ale acesteia cu ocazia administrăriifapticea firmei în cauză de către respectivul inculpat (în calitate de administrator al firmelor din grupul Y2).
Astfel, sintetic, din probatoriul administrat a rezultat că inculpatulX1 (cu sprijinul inculpaților X2, X8,X4 șiX6și a făptuitorului X9) în calitate de administrator al firmelor din grupul Y2, a acționat constant, în exercitarea aceleiași rezoluții infracționale, în intervalul ianuarie 2006-octombrie 2012, pentru a decapitaliza societatea comercială Y1(reducând drastic disponibilitațile bănești și patrimoniul  aflat la dispoziția acesteia)-societate unde a exercitat controlul deciziei consiliului de administrație prin acționarul majoritarY2 (Y2)  (pe care îl controla indirect), dezvoltând, coordonând și determinând operațiuni financiare ce au vizat transferul/nerecuperarea unor importante sume de bani reprezentând capitalul de lucru al Y1 respectiv transferul subevaluat al activelor Y1 către o societate comercială terță, prin dispunerea către/cu conivențapersoanelor subordonate din conducereaY1/conducerea grupului Y2 respectiv a reprezentanților administratorului judiciar Y3 (în procedura insolvenței Y1),să aprobe/decidă/determine: acordarea și plata de împrumuturi/consultanță fie către firme intra-grup (Y2 , Y2), fie către alte firme pe care le controla faptic (Y4 SRL și SC Y5 SRL)/încheierea și derularea  unui contract de fabricație cu firma intra-grupY2  (prin care producția Y1  deși faptic era livrată beneficiarilor din Europa, era facturată scriptic către  Y2 fiind încasată integral de aceasta ulterior Y2 achitând doar parțial către Y1  contravaloarea mărfurilor livrate și  utilizând sumele încasate astfel discreționar)/angajarea împreună cu ceilalți 2 producători de vagoane intra-grup  în contractarea în condiții defavorabile a unui credit bancar sindicalizat în valoare totală de 100.000.000 euro (din care s-a utilizat suma de 96.000.000 euro și prin care practic s-au refinanțat vechile credite) cu garantarea reciprocă a universalitații  bunurilor deținute (Y1  garantând atât propriul credit cât și creditele celorlalți doi producători)/declanșarea și derularea procedurii de insovență a firmei Y1 (în conivență cu reprezentanții lichidatorului judiciar Y3) fără luarea în considerare și recuperarea  creanțelor pe care Y1  le avea de încasat de la firmele din grupul Y2 (fapt ce a condus la vânzarea subevaluată a activelor (patrimoniului) firmei Y1 către societatea terță Y6).
    Deasemenea, din probatoriul administrat a rezultat  implicarea inculpatului X1 (împreună cu inculpatul X5), în intervalul martie-iulie 2012, în acțiunea de însușire și spălare a unor disponibilități bănești ale firmei Y6(cumpărătorul la preț subevaluat al activelor Y1) – acțiunea de delapidare fiind derulată cu acordul inculpatului X7 (administratorul și acționarul indirect majoritar al societății sus-amintite).
Totodată, a rezultat că în intervalul aprilie 2013-iunie 2015, inculpatul X1,  în calitate de administrator al firmei intra-grup Y2  (societate deținută prin acționarul majoritar Y2 (Y2)  și prin urmare afiliată contribuabilului Y1), cunoscând faptul că procedura de faliment a societății  respective derulată de către organele competente elvețiene se află în desfășurare (neexistând o hotărâre definitivă de închidere a falimentului firmei Y2) și folosindu-se de existența unei copii de pe o adresă emisă de Biroul de Falimente din Lugano (cantonul Ticino-Elveția) din care rezulta că la Y2 a fost închisă procedura de faliment (aspect nereal, firma fiind activă), în exercitarea aceleiași rezoluții infracționale, a determinat-o pe inculpata X3(director general al Y1) să ascundă față de organele fiscale române sursa impozabilă a Y1(constând în provizioanele nedeductibile fiscal constituite pentru creanțele deținute de această societate la firma Y2)în scopul sustragerii de la plata impozitului pe profit aferent exercițiului fiscal 2012.
Conform probatoriului, ulterior închiderii procedurii de insolvență a societății Y1, pe coordonatele unui grup infracționalconstituit împreună cu inculpațiiX3 și X4(și la care a aderat și inculpatulX5),inculpatulX1a acționat constant, în exercitarea aceleiași rezoluții infracționale, în intervalul aprilie 2013-ianuarie 2015 pentru a-și însuși și ultimele lichidități ale societății Y1,sub aparența  derulării unor împrumuturi frauduloase ce au justificat transferul sumelor aferente către societăți afiliate (controlate tot de inculpatul X1), de unde au fost supuse la indicațiile acestuiaunui mecanism de spălare (ce a fost exercitat și facilitat împreună cu inculpațiiX5 și X4).
***
I.PREZENTAREA ACȚIUNII DE GESTIUNE FRAUDULOASĂ A PATRIMONIULUI SOCIETĂȚII Y1 DERULATĂ/DIRIJATĂ/COORDONATĂ/DETERMINATĂ ÎN INTERVALUL IANUARIE 2006-OCTOMBRIE 2012 DE CĂTRE INCULPATUL X1

Y2 (Y2) este o societate comercială tip holding cu sediul în , ce a fost înfiinţată în anul 2001. 
În anul 2002, firmaY7  cu sediul în  LUGANO , Cantonul Ticino , ELVETIA  ( ce avea printre acţionari următoarele persoane persoane : inculpatul X1cu 60 %  din acţiuni,Y10cu  20 % din acțiunişi numitulY9 cu restul de 20 %)   a  preluat de  la  Albany Holdings cu sediul USA  şi Dulas Acquisition Limited cu sediul în   British Virgin Islands,  procentul de  80  % din acţiunile deţinute de aceste două societăţi la Y2 (Y2)  cu sediul în . 
Y7  cu sediul în  LUGANO  a  devenit  în acest fel coacţionar majoritar la Y2(Y2 ) împreună  cu  firma Y8  cu sediul în  USA ( societate deţinută în proporţie de 75 % de omul de afaceri Y11 și unde restul de 25 % din acțiuni aparținea numitului Y12-partener de afaceri al inculpatului X1). 
Prin urmare structura acționariatului direct/indirect al companieiY2 cu sediul în (raportat la intervalul  2006-2015relevant cauzei) a fost următorul:

-Y7   =  80 % 
o	X1         60 %  
o	Y9       20 %  
o	Y10       20 %

-Y8= 20 %
o	Y11  - 75 %
o	Y12            - 25 %

Y1 (în prezent radiată) a fost o societate pe acțiuni având ca obiect principal de activitate ”fabricarea materialului rulant”, care a activat pe piața producției și reparației de material rulant o perioadă de peste 40 de ani, devenind astfel în timp unul dintre producătorii români tradițional recunoscuți la nivel național și european.
În fapt,Y1 este fosta Y13 care a fost înfiinţată în anul 1970, fiind proiectată ca fiind unul din cei mai mari producători de material rulant din România.Societatea Y1 pe vechiul nume Y13, din anul 1973, când a început să producă efectiv, a construit şi vândut peste 75.000 vagoane din care mai mult de 2/3 au fost destinate exportului, atât în ţări din fosta URSS, cât şi în ţări ca Franţa, Germania, Elveţia, Marea Britanie, etc., fiind pentru o perioadă unul din cei mai mari exportatori mondiali de vagoane de marfă. În anul 1990, în baza Legii nr. 15/1990, Y13 a fost reorganizată ca societate comercială pe acţiuni cu denumirea deY1, acţionar majoritar fiind statul român. La înfiinţare, capitalul social al societăţii era de 715.000.000 ROL, valoarea nominală a unei părţi sociale fiind de 25 000 ROL.
Între anii 1990-1994, capitalul social a fost majorat ajungând la 33.197.000.000 ROL, acţionar fiind Fondul Proprietăţii de Stat cu 70% şi Fondul Proprietăţii Private cu 30%.
În anul 1996, a avut loc o diminuare a capitalului social până la valoarea de 30.968.500.000 ROL conform procesului verbal al Curţii de Conturi din 14.04.1996. 
După anul 1997, structura acţionariatului s-a modificat fiind formată din Fondul Proprietăţii de Stat (acționarul majoritar), Societatea de Investiţii Financiare Oltenia, ca succesoare a Fondului Proprietăţii Private, precum şi alţi acţionari minoritari. Până în luna noiembrie 2002, societatea era o companie de stat. 
În noiembrie 2002, în baza unui contract de vânzare-cumpărare încheiat între APAPS (Autoritatea pentru Privatizare și Administrarea Participațiilor Statului) şi Y14mbhdin Germania (Y78), firma germană a cumpărat 59,98%  din acţiunile Y1(având un capital social de 26.148.225.000 ROL),devenind astfel acţionar majoritar. Tranzacţia a fost finalizată la data de 04.09.2003. 
În martie 2004, împotriva acţionarului majoritar german s-a deschis procedura de faliment, fapt ce a determinat derularea unei proceduri de vânzare a activelor sale astfel căîn intervalul mai-septembrie 2004,Y2(Y2 )a achiziţionat pachetul majoritar de acţiuni de la Y78 GERMANY (fiind preluate prin novație toate obligațiile contractuale convenite inițial la privatizare cu APAPS)-Y1devenind membră a grupului de firme Y2 din careau făcut parte și ceilalți doi producători români de vagoane (societăţile PV2  şi PV1).
Într-adevăr începând  cu 2002, Y2  SA , aînfiinţat sau a preluat direct sau  prin interpuşi  mai multe societăţi  în ţări   europene (între care și România), printre care  : 
-Y2 INDUSTRIES  Gmbh cu sediul în LUGANO – ELVETIA ;
-Y2 Anglia ;
-Y2 Cehia ;
-Y2 Germania ; 
- Y2 Bucureşti;
-  Y2 – Serbia 
-  Y2 Bucureşti; 
-  Y1;
-  Y15;
-  Y16;
-  Y17 ; 
-  Y18 ; 
-  Y19 – Slovacia ; 
-  Y20 - Slovacia ;  
-  Y20 – Cehia;
-  Y21 Bucureşti;
-  Y22 – Romania; 
-  Y23 Bucureşti ; 
-  Y24 ; 
-  Y25 România ;
-  Y26 Craiova.
     În ceea ce privește preluarea de către Y2  SA a celorlalți doi producători români de vagoane (societăţile PV2  şi PV1), precizăm următoarele:
PV1 a intrat în portofoliul Y2  SA    în anul 2002 iarY27  a fost preluată în anul 2006(prin preluarea de la consorțiul american de la Y28a unui procent de 97,90 % din acţiunile acestui producător). 
    Astfel, raportat la intervalul  2006-2015relevant cauzei, structura grupului de firme deținute direct sau indirect de societatea  Y2  SA  și cotele procentuale de acțiuni ce confereau controlul acestora de către respectiva companie de tip holding, este reliefată de următoarea schemă de organigramă a grupului:
.
.
.
.
 De menționat că firma Y2  SA a ajuns sădețină (la nivelul anului 2011) un procent maxim de aprox. 71% din acțiunile Y1, un procent de aprox. 28% din acțiuni fiind deținut de Societatea de Investiţii Financiare Oltenia iar restul de aprox. 2% de către diverse persoane fizice.
Față de probele administrate a rezultat că acțiunea intenționată derulată constant de gestiune frauduloasă a patrimoniului societății Y1,a fost exercitată, dirijată și coordonată de cătreinculpatul X1în paralel/succesivcu acțiunidistincte similare (în baza unor rezoluții infracționale separate) în dauna patrimoniilor societăţilorPV2  şi PV1 (ceilalți doi producători români de vagoane și membre ale aceluiași grupY2) – decapitalizarea și lipsirea lichidităților necesare desfășurării activității curente reprezentând o  ”politică de management” la nivelul grupului de tip holding Y2, impusă conducerilor executive ale firmelor Y1, Y27  şi Y15 de către decidentul principal și unic și anumeinculpatul X1.
    Calitatea inculpatuluiX1de administrator scriptic/faptic al tuturor firmelor din grupul Y2 (și implicit a firmei Y1) rezultă cert din faptul că acesta a exercitat controlul asupra deciziei consiliilor de administrație/conducerilor executive a tuturor societăților intra-grup prin acționarul majoritar Y2 (Y2)  (firmă unde 80% din acțiuni erau deținute de Y7 Lugano Elveția (unde inculpatul X1 deținea 60% din acțiuni)) – inculpatul exercitând de altfel și poziția de membru/președinte în/al Consiliului de Administrație al companiei Y2.
   De altfel acest aspect rezultă indubitabil din coroborarea înscrisurilor aflate la dosar (decizii ale Consiliului de Administrație al Y2, declarații pe proprie răspundere depuse de inculpatul X1,conținutul contractelor de facilitate de credit încheiate de diverse firme intra-grup cu unitățile bancare, decizii ale Consiliului Concurenței) cu celelalte probe testimoniale administrate în cauză.
  Astfel, însuși inculpatul X1a recunoscut(în declarația de suspect din 27.04.2016), faptul că ”a achiziționat” prin intermediul  companiei de tip holdingY2, începând cu anul 2002, societățile PV1, Y1,Y27, Y20 - Cehia,Y2, și a înființat în cadrul grupului Y2și firmaY2 – asumându-și  deciziile financiare principale (încheierea contractelor de împrumut/fabricație/credite bancare)atât la nivelul grupului cât și la nivelul societăților intra-grup.
   Raportat la societatea Y1,inculpatul X1a precizat că a fost factorul decizional principal până la momentul intrării în insolvență a acestei societăți (luna noiembrie 2010 –”prima procedură de insolvență fiind aferentă intervalului nov.2010-octombrie 2012”).
   În acest sens sunt relevante și susținerile inculpatei X2, persoană care prin prisma pozițiilor de conducere pe care le-a exercitat atâtla nivelulgrupului Y2 cât și concomitent la nivelul firmelor intra-grup, a avut un rol esențial în aducerea la îndeplinire a decizilor de ordin financiar dispuse de către inculpatulX1.Astfel, începând cu anul 2002, inculpata X2 a fost mandatată să reprezinte societatea Y2  SA  pe teritoriul României (inclusiv să semneze și să execute contracte, să deschidă și să opereze conturi bancare), în intervalul 2006-2012 a fost mandatată (în condiții similare) să reprezinte societateaY2 pe teritoriul României, în intervalul 2005-2008 a fost membru al consiliului de administrație al Y1, în intervalul 2006-2008 a fost membru al consiliului de administrație al Y27(în perioada 2011-2016 administrator special al acestei societăți), în intervalul 2007-2013 a fost administrator al societății Y2 și la nivel de grup a ocupat funcția de director financiar al Y2  SA  (în intervalul 2004-2007 cumulând și poziția de vicepreședinte  al Consiliului de Administrație al companiei).
De altfel funcțiile de conducere exercitate de inculpata X2la nivelul grupului Y2 cât și concomitent la nivelul firmelor intra-gruprezultă și din conținutul înscrisurilor aflate la dosar (hotărâri ale Adunării Generale a Acționarilor Y1, decizii ale Consiliului de Administrație al Y2, împuterniciri emise de Y2, conținutul contractelor de facilitate de credit încheiate de diverse firme intra-grup cu unitățile bancare).
În declarația de suspect dată în cauză (din data de 27.04.2016), inculpata X2 recunoaște că”majoritatea actelor importante semnate ca mandatar/administrator statutar al societăților (din grupul Y2), au fost făcute la solicitarea expresă a lui X1” respectiv că ”nu a avut putere de decizie în cadrul grupului Y2, de fiecare dată respectând dispozițiile președintelui grupului, X1”.
    Relevante în acest sens sunt și declarațiile celorlalți inculpați/suspecți/martori audiați în cauză după cum urmează:
     Astfel, în declarația de martor dată anterior în cauză (în data de 22.08.2014), inculpatul X8(persoană care a îndeplinit funcția de director general al Y1în intervalul 1994-iulie 2008 și iunie 2010-iunie 2012) a confirmat că acționarul principal/majoritar al Y2era inculpatul X1și că ”din punct de vedere economic”activitatea Y1 era coordonată de inculpata X2 (directorul economic al grupui Y2 și subordonatul direct al inculpatului X1)iar în declarația de suspect (dată în data de 27.04.2016) a reiterat  că ”conducerea grupului Y2” era asigurată de inculpațiiX1 și X2(primul inculpat fiind ”patronul”).
     Similar potrivit declarației  suspectului X10 din data de 27.04.2016 (persoană care a exercitat funcțiile de director general al Y1în intervalul 15.12.2008-31.10.2009, administrator special al aceleiași societăți în intervalul iulie 2011-2012 respectiv director coordonator producție în cadrul Y2(calitate în care a coordonat activitatea de producție în cele trei fabrici românești de vagoane-Y1 , Y27  şi Y15),inculpatulX1 era ”patronul” societăților din cadrul grupului Y2–respectivul numindu-l în funcțiile pe care le-a exercitat în cadrul grupului (inclusiv în funcția de administrator special al Y1  în perioada de reorganizare).
   În declarația de suspect din 27.04.2016, inculpata X3(persoana care a exercitat funcții de execuție/conducere în cadrulgrupului Y2 din anul 2006, astfel:economist și director economic la Y2,împuternicit pe relația cu banca în cadrul Y2,împuternicit pe relația cu banca în cadrulY2, administrator al Y2 Global Trading SRL Bucureşti, director general al Y1în intervalul martie 2013-august 2015,coadministrator al firmei Y38 (o altă firmă controlată de către inculpatul X1care asigura servicii de procurare bilete de avion pentru firmele din grupul Y2)) a menționat similar că în cadrul firmelor din grupul Y2 nu a avut putere de decizie ci doar a executat dispozițiile primite de la inculpații X1 și X2.
   În același sens sunt și precizările inculpatului X5(persoană care începând din anul 2002, în calitate de avocat, a acordat servicii de consultanță juridică pentru diverse firme controlate de inculpatulX1),care în declarația de suspect din data de 19.01.2021, a confirmat că firmele din grupul Y2 (între careY1, Y27,Y15 sauY2)   erau controlate de inculpatul X1 prin acționarul majoritar Y2 (”unde controlul majoritar prin alte societăți era deținut de X1”).
Deasemenea potrivit declarației suspectului M3din data de 17.06.2021 (persoană care începând cu 01.09.2006 a activat ca economist iar ulterior din iulie 2007 coordonator al serviciului financiar-contabilitate în cadrul Y1,iar în intervalul februarie 2008-august 2011 a exercitat funcția de director economic al respectivei societăți), ”conducerea grupului Y2 era coordonată de X1 și de directorul economic X2”.
    Totodată, martorul M2 în declarația din data de 15.02.2021 (persoană care în intervalul 1999-2012 a activat ca șef al serviciului marketing și apoi  financiar-contabilitate în cadrul Y1iar în intervalul octombrie 2012-martie 2013 a exercitat funcția de director general al respectivei societăți) a confirmat faptul că ”factorul decident în cadrul Y1 și al societăților din grupul Y2 era X1 iar X2 era directorul financiar al grupului de firme Y2ce coordona activitatea economico-financiară a societăților din grup”.
    Același fapt a fost confirmat și de către martorul M27 (administrator scriptic și director în cadrul firmei intra-gup Y2),care cu ocazia audierii sale de către autoritățile judiciare elvețiene (în executarea cererii de asistență judiciară internațională înaintată de către organul român de urmărire penală), a precizat că ”X1 era acționar și asociat administrator al grupului Y2” iar ”X2 era contabila grupului Y2..ce lucra la București în birourile Y2 România”.
Extrem de relevante sub acest aspect sunt și declarațiile martorului M12 din datele de 06.08.2018 respectiv 02.04.2021 (persoană care a deținut funcția de membru al consiliului de administrație al societății Y1 – desemnatdin partea acționarului majoritar Y2,până la momentul intrării în insolvență a acestei societăți (noiembrie 2010)), care a precizat că ”membrii consiliului de administrație  aveau un rol formal iar deciziile se luau la nivel înalt în cadrul grupului”  respectiv ”deciziile strategice de ordin financiar, operațional, bancar precum și sub orice alt aspect erau luate centralizat la nivelul Y2” și ”deciziile majore se luau la nivelul grupului iar reprezentantul principal era X1 care era acolo tot timpul”;deasemenea, același martor a precizat că ”în cadrul Y2 , X2 era director financiar, având o putere de decizie limitată”.
    În același sens este și declarația martorului M13 din data de 23.04.2021 (persoană care a deținut funcția de membru al consiliului de administrație al societății Y1 – desemnatdin partea acționarului minoritar Societatea de Investiţii Financiare Oltenia, în intervalul 2006-octombrie 2010), care a confirmat rolul formal al consiliului de administrație al societății Y1 șifaptul că ”acționarul majoritar indirect X1 era persoana care lua deciziile majore în cadrul grupului Y2..și care controla în fapt conducerea executivă a Y1”respectivpoziția acestui  inculpat de ”decident principal și unic” inclusiv raportat la producătorul Y1.
 Similare sub acest aspect sunt și declarațiile reprezentanților unor societăți comerciale care au derulat, într-un interval de timp relativ lung, relații comercialecu societatea Y1raportat la persoana/persoanele care exercitau puterea decizională raportat la activitatea acestei societăți comerciale, astfel:
     Potrivit declarației martorului M21 din data de 07.06.2018 (administrator al Y29, societate ce a avut relații comerciale cu Y1, în intervalul 2004-2010), ”anterior procedurii de insolvență (ce a intervenit în noiembrie 2010), din discuțiile purtate cu reprezentanții Y1 în legătură cu sumele de bani datorate Y29, i se răspundea că banii societății erau administrați de X2”.
Conform declarației reprezentantuluipărții civile P3(societate ce a avut relații comerciale cu Y1, în intervalul 2002-2010), ”în urma diverselor discuții avute cu reprezentanții Y1 am aflat că X1 era persoana ce avea rolul decizional decisiv privind activitatea acestei societăți comerciale – dispozițiile acestuia fiind aduse la îndeplinire de X2 care știu că îndeplinea funcția de director cu problemele economice. La nivel executiv activa și numitul M2care aducea la îndeplinire dispozițiile celor doi. În ceea ce privește plățile care trebuiau făcute, cunosc faptul că în prealabil acestea trebuiau aprobate de către directorul X2”.
    Deasemenea inculpatul X7 în declarația din 27.10.2021 (administratorul și acționarul indirect majoritar al societățiiY6 (cumpărătorul la preț subevaluat al activelor Y1înperioada de insolvență)), a precizat că la nivelul anului 2011a fost informat că ”firmele Y1, Y16 și PV1, aflate la acel moment în insolvență, erau incluse în grupul de firme Y2, grup care era controlat, din câte i s-a spus, de către dl. X1” și respectivcu ocazia primei întâlniri avute cuinculpatulX1, acesta”s-a prezentat ca persoana care controlează grupul de firme Y2”.
   De altfel, probatoriul cauzei (astfel cum va fi dezvoltat și prezentat ulterior în expozitiv în analiza cronologică a actelor materiale continue de gestiune frauduloasă)  a relevat că și ulterior pe durata procedurii de insolvență a societății Y1(noiembrie 2010-octombrie 2012),inculpatul X1(acționând în conivență cu reprezentanții administratorului judiciar) a administrat faptic societatea Y1și a determinat adoptarea/implementarea unor decizii esențiale ce au vizat derularea procedurii de reorganizare judiciară ce se aplica acestui debitor.
   Relevante prin prisma atribuțiilor de administrare faptică exercitate asupra activității producătorilor români de vagoane din cadrul grupului Y2,sunt și declarațiile unor persoane care au exercitat funcții executive de conducere în cadrul firmelor Y27 şi Y15 (societăți a căror activitate era condusă/coordonată într-o modalitate similară cu a firmei Y1), astfel:
Potrivit declarației martorului M17 din data de 26.09.2016 (persoană care, în intervalul 2001-2012, a îndeplinit funcția de director financiar contabil al PV2), ”conducerea grupului Y2 era formată din președintele X1 și directoarea financiară X2” și ”exista o procedură privind aprobarea plăților și anume orice plată peste 5000 euro/furnizor trebuia aprobată de către directoarea financiară a grupului X2 iar cele peste 1 milion de euro de către X1”.
   Conform declarației martorei M18 din data de 23.09.2016 (persoană care, în intervalul 1997-2008, a îndeplinit funcția de director economic al PV1),”plățile pe care le aveau de făcut (furnizori, salarii, bănci, etc.) se analizau la nivel de grup și se aprobau la un nivel de sumă...discutându-se în acest sens cu X2 (din conducerea grupului Y2 ), ...persoană care era pe locul doi în cadrul grupului” (desigur dupăinculpatulX1).
Pozițiile majore de conducere exercitate de către inculpații X1și X2(respectiva într-un rol subordonat față de primul inculpat), rezultă în cauză și din multiplele documente identificate și ridicate cu ocazia perchezițiilor domiciliare derulate în data de 27.04.2016 la sediul trustului de presă ”Y105” (controlat și condus de către inculpatul X1) și la domiciliul inculpatei X2, după cum urmează:
Astfel, cu ocazia percheziției domiciliare derulate la sediul trustului de presă ”Y105” (reprezentat cu ocazia acestei proceduri de către directorul general X1) au fost identificate și ridicate o serie de înscrisuri ce atestă controlul și rolul decizional major al acestui inculpat raportat la firmele din grupul Y2,între careși:documente contractuale, financiare și statutare(contracte, rapoarte financiare, declarații fiscale, împuterniciri, hotărâri ale consiliilor de administrație, documente financiar-contabile) privind Y2 respectiv firmele intra-grup Y1,Y27, Y15, Y20 – Cehia,Y2, Y2, Y30, Y21, Rail Project, Sernav SA, IPCV SA sauY38 SRL.Printre acestea semnificative sunt și o serie de declarații privind beneficiarii reali ai societății tip holding Y2(și anume inculpatul X1, Y9, Y11, Y12 și Y10) –unde inculpatul respectiv este indicat ca acționarul majoritar al firmei Y2, extrase traduse privind hotărâri ale adunării acționarilor Y2, un extras on-line privind societatea Y2 Lugano emis de Oficiul Comerțului din Elveția, cantonul Ticino, un contract de prestări servicii (din 01.01.2007) încheiat între compania Y2și inculpatul X1(ca ”prestator” în calitate de al acestei societăți ce urma să fie remunerat cu un salariu de 500.000 euro/an +bonusuri anuale), un contract de prestări servicii de consultanță și management (din 30.12.2008) încheiat între Y2(în calitate de ”prestator”)șiY2(în calitate de beneficiar) respectiv un contract de prestări servicii de consultanță și management (și actele adiționale) încheiat întreY1șiY2.
    Similar cu ocazia percheziției domiciliare derulate la domiciliul inculpatei X2 au fost identificate și ridicate o serie de înscrisuri ce atestă funcția de conducere cu rol coordonator sub aspect financiar exercitată de această inculpată raportat la firmele din grupul Y2,și anume:documente de evidență contabilă ale firmelor Y2, Y2, Y2,rapoartede evaluare Y1șiY15, rapoarte financiare ale Y2,documente contractuale ale firmelor Y2, Y2, Y2sauY30,înscrisuri privind declarații/procuri/corespondență/hotărâri C.A. pentru firme din cadrul grupului Y2,respectiv înscrisuri privind pe inculpatul X1(contracte, declarații).
Prin urmare, concluzionând, din coroborarea tuturor aspectelor sus-expuse, rezultă cert faptul că față de pozițiainculpatului X1de administrator scriptic/faptic al tuturor firmelor din grupul Y2 respectiv a inculpatei X2 de persoană ce a exercitat funcții majore de conducere la nivelul Y2 cât și a firmelor intra-grup (practic ocupa poziția doi de conducere la nivelul grupului Y2 având un rol subordonat de aducere la îndeplinire a deciziilor inculpatului X1), societatea Y1a fost o persoană juridică ”ce a fost reprezentată” de inculpațiiX1și X2(primul inculpat având rolul principal  în acest sens).
•	
După preluarea societății Y1  în anul 2004 de grupul Y2, o perioadă societatea şi-a desfăşurat activitatea în bune condiţii financiare, continuându-şi trendul ascendent atât în ceea ce priveşte producţia de vagoane, cât şi exportul acestor produse, precum şi părţi componente ale vagoanelor de marfă.
Practic,începând cu anul 2006,inculpatulX1,folosindu-și calitatea de acționar majoritar indirect/administrator faptic a foarte multor societăți comerciale din cadrul grupului Y2 cât și din afara acestuia,cu sprijinul/conivența inculpațilorX2,X8 și X4respectiv areprezentanților administratorului judiciar Y3(inculpata X6 și numitul X9), a dezvoltat, coordonat și determinat operațiuni financiare ce au vizat inițial transferul/nerecuperarea unor importante sume de bani reprezentând capitalul de lucru alY1  (reducând drastic disponibilitațile bănești aflate la dispoziția acesteia) -inculpatulX1 acționând constant cu intenția decapitalizării și lipsirii acestei societăți de lichiditățile necesare desfășurării activității curente (sume de bani care ar fi fost destinate susţinerii producţiei, achiziţionării de materiale în vederea susţinerii producţiei, plății celorlalți furnizori, plății personalului angajat, care s-a ridicat la un moment la peste 4.000 muncitori, precum şi plăţii taxelor la bugetul consolidat al statului). 
Aceste operațiuni financiare au fost realizate de cătreinculpatulX1, în baza poziției sale de decident principal la nivelul grupului Y2,prin dispunerea către/cu conivența persoanelor subordonate din conducerea Y1/conducerea grupului Y2 (care au executat dispozițiile sale în acest sens) respectiv a reprezentanților administratorului judiciar Y3(în procedura insolvenței Y1),săaprobe/decidă/determine:acordarea și plata de împrumuturi/consultanță fie către firme intra-grup (Y2 , Y2), fie către alte firme pe care le controla faptic (Y4 SRL și SC Y5 SRL) respectiv încheierea și derularea  unui contract de fabricație cu firma Y2.
    De menționat că din analiza cronologică și de finalitate economică a acestor contracte/raporturi economice încheiate/derulate de Y1 cu firmeleY2 , Y2, Y2, Y4 SRL și SC Y5 SRL, se poate concluziona că executarea acestora a avut un puternic caracter fraudulos, fiind evident că prin încheierea lor s-a încercat creearea unei aparențe de legalitate pentru efectuarea unor plăți nejustificate/nerecuperarea unor sume de bani, prin care s-a procedat la reducerea drastică a disponibilităților bănești ale producătorului Y1.
Deasemenea din actele de urmărire penală a rezultat faptul că anterior demarării activităţii de gestionare frauduloasă apatrimoniuluiY1, inculpatul X1, împreună cu celelalte persoane care erau membrii ai Consiliului de Administrație alY2(Y9, Y11 și suspecta X11) au împuternicit prin procuraautentificată notarial din 30.03.2004, pe inculpata X2 (care la acea dată era și vicepreşedinte al societăţii), să reprezinte intereseleY2 în relaţiile comerciale şi financiare cu terţe persoane, respectiva având drept de semnătură cu privire la toate actele ce urmau a fi încheiate în interesul societății pe teritoriul României.

1.împrumutul acordat firmei Y2 (Y2) ;
La data de 19.05.2006, întreY1 reprezentată de directorul general,inculpatulX8respectiv de directorul economic Y32şi Y31reprezentată de către inculpataX2,s-a încheiat contractul nr.1167 prin careY1”accepta”să împrumute firmaY31cu până la 3.000.000 Euro(de menționat că deși în varianta originală în limba engleză respectiv în varianta tradusă în limba română, contractul de împrumut nu apare numerotat cu numărul sus-indicat, acest număr de înregistrare apare menționat în varianteleengleză/română a actului adițional ulterior de majorare a respectivului împrumut (care desigur face trimitere la contractul inițial)).
În preambulul contractului se menţionează faptul că Y31”are nevoie de fonduri” iar Y1”deține mult mai mult numerar lichid decât necesar desfăşurării activităţilor sale de producţie”.
De asemenea se menţionează în art.3 și 4 ale contractului mai sus-menţionat căîmprumutul va fi fără dobândă, împrumutul va fi pentru o perioadă de 11 luni de la semnarea contractuluişi la art.6 se precizează că creditorul Y1 este pregătit să avanseze acest împrumut fără garanţii.
În baza contractului încheiat, începând cu 22.05.2006, Y1, prin reprezentanţii săi inculpatul X8  şi Y32, a început semnarea dispoziţiilor de plată prin care  Y1 a plătit din contul de euro (deschis la BCR ) în contul Y31(deschis la ... Bank  Bucureşti) următoarele sume de bani :
- la data de 22.05.2006 suma de 490.000 Euro;
- la data de 07.06.2006 suma de 120.000 Euro;
- la data de 12.06.2006 suma de 452.000 Euro;
- la data de 19.06.2006 suma de 472.000 Euro;
- la data de 26.06.2006 suma de 315.000 Euro;
- la data de 11.07.2006 suma de 425.000 Euro.
    Prin urmare în intervalul 22.05.-11.07.2006, în baza contractului de împrumut nr.1167/19.05.2006,Y1a transferat către Y31 suma totală de 2.274.000 Euro.
La data de 15.07.2006, între Y1 reprezentată de directorul general, inculpatulX8respectiv de directorul economic Y32 şi Y31reprezentată de către inculpataX2,s-a încheiat un act adiţional la contractul de împrumut 1167 din 19.05.2006 prin care s-a stabilit majorarea sumei împrumutate de la 3.000.000 Euro până la 7.500.000 Euro, celelalte condiţii contractuale rămânând neschimbate.
În baza contractului şi a actului adiţional sus-indicate,Y1, prin reprezentanţii săi inculpatul X8 şi Y32, a început semnarea dispoziţiilor de plată prin care Y1 a plătit  din contul de euro  (deschis la BCR ) în contul Y31(deschis la ... Bank  Bucureşti) următoarele sume de bani :
- la data de 17.07.2006 suma de 470.000 Euro;
- la data de 18.07.2006 suma de 270.000 Euro;
-la data de 19.07.2006 suma de 230.000 Euro;
- la data de 24.07.2006 suma de 295.000 Euro;
- la data de 29.08.2006 suma de 762.000 Euro;
-la data de 06.09.2006 suma de 604.000 Euro;
- la data de 11.09.2006 suma de 606.000 Euro;
- la data de 18.09.2006 suma de 424.000 Euro;
- la data de 02.10.2006 suma de 184.000 Euro;
- la data de 26.10.2006 suma de 280.000 Euro;
- la data de 30.10.2006 suma de 80.000 Euro;
- la data de 01.11.2006 suma de 205.000 Euro;
- la data de 13.11.2006 suma de 210.000 Euro;
- la data de 15.11.2006 suma de 205.000 Euro.
  Prin urmare în intervalul 17.07.-15.11.2006, în baza contractului de împrumut nr.1167/19.05.2006 și a actului adițional din 15.07.2006, Y1a transferat către Y31 suma totală de 4.825.000 Euro.
  Concluzionând, în baza contractului de împrumut nr.1167/19.05.2006 și a actului adițional din 15.07.2006, Y1a transferat cătreY31(în contul eurodeschis la ... Bank  Bucureşti), în 20 de tranșe, în intervalul 22.05.-15.11.2006,suma totală de7.099.000 euro(în echivalent 25.122.071 lei).
Potrivit documentelor contabile (balanțe lunare de verificare-fișa contului 451) coroborate cu procesul verbal al organului de urmărire penală de studiere/analizare a balanțelor lunare de verificare ale Y1(din 02.12.2021) și conținutul raportului de inspecție fiscală nr.30002/20.01.2010 al A.N.A.F.-Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (vizândinspecția fiscală parțială derulată la contribuabilul Y1având ca obiect și operațiunile relevante privind impozitul pe profit pentru perioada 2004-2008), în intervalul august-decembrie 2006, Y31a returnat din împrumutul acordat de Y1suma totală de1.769.014,67 euro (cu precizarea că o parte importantă din sumele restituite au fost achitate pentru Y2de către firma intra-grup SC Servtrans Invest SRL) – la sfârșitul anului 2006 rămânând un debit (sub formă de împrumut) datorat societății Y1în sumă de 5.329.985,32 euro (în echivalent 18.034.125,90 lei conform cursului de schimb  din 31.12.2006 stabilit de BNR).
   Conform acelorași documente (înscrisurile contabile, raportul de inspectie fiscală sus-indicat),la data de 31.12.2007, debitul (sub formă de împrumut) datorat de  Y31 societățiiY1în sumă de 5.329.985,32 euro, nu fusese returnat iar termenul contractual de rambursare de 11 luni (de la semnarea contractului) fusese cu mult depășit.
La data de 31.12.2007, între Y1 reprezentată de directorul general, inculpatulX8respectiv desuspectul M3 (șeful serviciului financiar-contabilitate)şi Y31reprezentată de către inculpataX2,s-a încheiat un alt act adiţional la contractul de împrumut 1167 din 19.05.2006,prin caretermenul de rambursare a fost prelungit până la 30.06.2009, celelalte condiţii contractuale rămânând neschimbate (de menționat că la dosarul cauzei se află doar varianta tradusă în limba română a actului adițional respectiv).
Conform înscrisurilor contabile, procesului verbal al organului de urmărire penală de studiere/analizare a balanțelor lunare de verificare ale Y1(din 02.12.2021)  și raportului de inspectie fiscală sus-indicate,aferent anului 2008, debitul (sub formă de împrumut) datorat de  Y31 societățiiY1era în același cuantumși anume în sumă de5.329.985,32 euro – balanța de verificare analitică la data de 30.09.2008 înregistrând un sold neachitat actualizat (cu diferențele de curs valutar) în cuantum de 19.252.683,45 lei.
La data de 30.06.2009,între Y1 reprezentată de directorul general, suspectul X10şi Y31reprezentată de către inculpataX2,s-a încheiat un alt act adiţional la contractul de împrumut 1167 din 19.05.2006, prin care durata împrumutului(termenul de rambursare) a fost din nou prelungită până la 31.12.2009.
    Conform probatoriului, nici acest termen de restituire nu a fost respectat, astfel că până în prezent sumele de bani împrumutate de societatea Y1cătreY31în baza contractului de împrumut nr.1167/19.05.2006 și a actului adițional din 15.07.2006, nu au fost restituite în totalitate (existând doar o rambursare parțială a unui procent de aprox. 30% din suma totală împrumutată), astfel:
Din analiza documentelor contabile aleY1 (balanțele lunare de verificare aferente perioadei 2006-2016 -fișa contului 451) coroborate cuprocesul verbal al organului de urmărire penală de studiere/analizare a balanțelor lunare de verificare ale Y1(din 02.12.2021) și concluziile raportului de expertiză contabilă judiciară nr.,,, întocmit în cauză,(răspunsurile formulate deexpertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivele nr.I.A.punctul 6coroborat cu nr.I.D.punctul 2) rezultă cădin sumele împrumate către Y2 în cuantum de 25.122.071 lei(în baza documentelor contractuale sus-analizate) a fost restituită doar suma de 7.625.500,58 lei, rămânând un sold neachitat în sumă de 17.496.570,42 lei.Acest sold a fost actualizat lunar în contabilitatea Y1 cu diferențele de curs valutar (sumele împrumutate fiind în euro), astfel că la data intrării în insolvență a acestei societăți (04.11.2010) a rezultat un sold neachitat reevaluat în cuantum de 22.752.104,77 lei iar la data de 31.12.2013 un sold neachitat reevaluat în cuantum finalde 23.916.267,65 lei.
Soldul neachitat în cuantum de 22.752.104,77 lei anterior intrării în insolvență a societății Y1este confirmat în cauză și de conținutul raportului asupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a societățiiY1 – document întocmit (în decembrie 2010) de către adminstratorul judiciarY3(în conformitate cu prevederile art.20 alin.1 lit.b din Legea nr.85/2006) și care menționează și această valoare în analiza și a ”acestei creanțe deținute la 31.10.2010 de Y1 derivând din contractul de împrumut nr.1167/2006 respectiv actul adițional din 15.07.2006, încheiate cu firma Y2”.
În acord cu aspectele menționate în partea inițială a rechizitoriului (și care au relevat poziția inculpatului X1 de decident principal la nivelul grupului  de firme Y2), din ansamblul probator a rezultat că și ”deciziile” de ordin financiar privindîncheierea/executarea contractului de împrumut nr.1167/19.05.2006 respectiv a actelor adiționale aferente, au aparținut aceluiași inculpat -acestea fiind aduse la îndeplinire de către inculpata X2 (persoana aflată în a doua poziție de conducere la nivelul grupului) cât și de către conducerea executivă a societății Y1.
Astfel în declarația de suspect din data de 27.04.2016, inculpatul X1a precizat că ”își asumă” împrumutul din contractul nr.1167/19.05.2006 (cu actul adițional aferent) – ”deciziile respective având la bază considerente economice în cadrul grupului”;potrivit aceluiași inculpat, restul nereturnat de împrumut nu a mai fost restituit de Y31din motive ”obiective”.
    Potrivit inculpatei X2(în declarația de suspect din 27.04.2016), ”inițiativa semnării împrumutului din contractul nr.1167/19.05.2006 respectiv a majorării sumei împrumutate”, au fost ale inculpatuluiX1 – respectiva semnând aceste documentele contractuale la solicitarea expresă a acestuia.Conform aceleiași inculpate, similar, inițiativa semnării și a actelor adiționale de prorogare a termenului de rambursare a sumelor restituite i-au aparținut ”președintelui companiei-inculpatulX1”.
De altfel, înaceeași declarație, inculpata X2a precizat că ”toate inițiativele cu privire la decizii/semnări de acte erau ale lui X1..”-respectiva punându-le în aplicare doar ”în urma unei presiuni morale a acestuia” (în sensul că putea fi destituită dacă nu respecta deciziile sale).
În același sens sunt și precizările inculpatului X8(în declarația de suspect din 27.04.2016), care a menționat că ”semnarea împrumutului inițial de 3.000.000 de euro respectiv majorării acestuia la 7.500.000 de euro, s-a făcut la presiunile inculpaților X1 și X2, sub amenințarea destituirii din funcție”-inculpatul precizând totodată ”împreună cu directorul economic Y32 s-au opus semnării/acordării deoarece nu considerau împrumutul respectiv oportun”.
    Raportat la rolul discreționar exercitat de inculpații X1șiX2vis a vis de deciziile cu impact financiar important asupra lichidităților societății Y1,sunt relevante și declarațiile martorilorM12 (din 06.06.2018 și 02.04.2021), M13 (din 06.06.2018 și 23.04.2021) și M14 (din 06.06.2018 și 08.04.2021)-martorii respectivi precizând că în calitatea acestora de membrii ai consiliului de administrație al societățiiY1(desemnați atât din partea acționarului majoritar Y2cât și a acționarului minoritar Societatea de Investiții Oltenia) nu au fost în fapt informați cu privire la contractul de împrumut nr.1167/19.05.2006 și actul adițional aferent de majorare a acestuia.
     Astfel, martorul M12a declarat că ”nu-și aduce aminte” respectiv ” nu știe amănunte” despre împrumutul de până la 7.500.000 de euro acordat  Y2respectiv”nu își amintește dacă a fost pus în discuție în consiliul de administrație” dar ”X1 și X2 cunosc amănuntele despre acordarea împrumuturilor inclusiv cele acordate intra-grup întrucât se ocupau de finanțe”.
Deasemenea martorul M13 a precizat că ”nimeni din conducerea grupului nu i-a informat cu privire la acest împrumut” (deși conform dispozițiilor legale (în materia legislației privind piața de capital), încheierea acestui contract ar fi trebuit comunicată pe site-ul Bursei de Valori București în vedera  notificării tuturor acționarilor)) respectiv ”contractele încheiate de Y1 cu celelalte societăți din grupul Y2 nu au fost niciodate prezentate în consiliul de administrație și nici supuse aprobării”.
      Similar martora M14a confirmat că ”nimeni din conducerea grupului Y2  nu i-a informat cu privire la  împrumutul de până la 7.500.000 de euro acordat în 2006 către Y2” și că ”nu s-au purtat discuții la ședințele consiliului de administrație cu privire la acest împrumut”- martora respectivă aflând în anul 2016  din presă pentru prima dată despre acest contract (în contextul anchetării penale a unor persoane din conducerea Y1).
Într-adevăr cu ocazia cercetărilor în cauză, nu au fost identificate hotărâri sau decizii ale consiliului de administrație al societățiiY1din caresă rezultepunerea în discuție/aprobarea de către această structură de conducere a contractului de împrumut nr.1167/19.05.2006 și actului adițional aferent de majorare a acestuia.
Totodată, suspecții M3 și X10(în declarațiile din 17.06.2021 și 27.04.2016)  au confirmat similar faptul semnării și de către respectivii (în datele de 31.12.2007 și 30.06.2009) a actelor adiționale de prelungire a termenului de restituire a împrumutului acordat în 2006 de către Y1 firmei Y2din dispozițiainculpatului X1 – primul suspectprecizând că ”reprezentanții Y2 (în fapt inculpata X2 ce exercita și funcția de membru în consiliul de administrație al Y1)au avut mandat în acest sens din partea acționarului majoritar” iar cel de-al doilea suspect a declarat că ”inițiativa semnării a fost a lui X1 ” (motivația ce i-a fost comunicată fiind inexistența fondurilor necesare achitării împrumutului inițial).
În fapt, acțiunea inculpatuluiX1care în datele de 19.05.2006 și 15.07.2006, a dispus încheierea contractului nr.1167 și a unui act adițional prin care Y1 a împrumutat în condiții financiare dezavantajoase acționarul majoritar Y2  (pentru o perioadă de maximum 11 luni)-documente contractuale în baza cărora  Y1  a transferat în contul firmei împrumutate, în intervalul 22.05-15.11.2006, suma totală de7.099.000 euro (în echivalent 25.122.071 lei) din care suma de 17.496.570,42 lei(actualizată în contabilitatea Y1  cu diferențele de curs valutar la suma  de 23.916.267,65 lei)nu a mai fost restituită, iar în datele de 31.12.2007 și 30.06.2009, a dispus încheierea a două acte adiționale (la contractul de împrumut nr.1167/19.05.2006) prin care au fost prorogate termenele de rambursare ale împrumutului în cauză (până la datele de 30.06.2009 și 31.12.2009-ambele termene fiind nerespectate), a reprezent prima acțiune majoră derulată de inculpatul respectiv în scopul diminuării lichidităților societății Y1 cu sume de ordinul a milioane de euro (în fapt 4.914.766 euro-la cursul valutar mediu de 3,56 lei/euro de la nivelul mai-iunie2006).
   Faptul că conducerea grupului Y2 (inculpații X1 și X2) și-au propus încă de la contractarea împrumutului să nu restituie cea mai mare parte a sumelor împrumutate de către Y1 rezultă de altfel din ”modul cum au fost concepuți termenii contractului de împrumut” respectiv ”modul de îndeplinire a obligațiilor contractuale de către debitor” -inculpatulX1 (cu sprijinul inculpaților X2, X8 și X6)acționând astfel constant în intervalul aprilie 2007 (când a expirat termenul inițial de 11 luni de restituire) – noiembrie 2010 (când a avut locdeschiderea procedurii de reorganizare judiciară a firmeiY1) în sensul nerecuperării integrale a împrumutului respectiv cu consecința prejudicierii grave a intereselor financiare ale societății Y1.
De altfel potrivit inculpatei X2”termenii contractului au fost concepuți de cabinetul de avocatură al inculpatului X5 (”avocatul personal” al inculpatului X1)care i-a fost impus de X1”-clauzele contractuale nefavorabile societății Y1 fiind deci evident aprobate de acesta.
În același sens, inculpatulX8(în declarația de suspect din 27.04.2016) a confirmat faptul că ”împrumutul s-a făcut în condiții dezavantajoase pentru Y1 (fără dobânzi și garanții) la inițiativa și la presiunea conducerii grupului Y2 (X1 și X2)”.
   Într-adevăr, conform prevederilor contractului  nr.1167/19.05.2006, împrumutul era  fără garanții efective, creditorul Y1  nefiind deci asigurat contractual împotriva unei pierderi ipotetice generate de împrumutul respectiv(aspectul că ”împrumutatul era acționarul majoritar al societății creditoare” fiind hotărâtor în acest sens conform declarațiilor de martor date anterior în cauză de inculpatul X8 și suspectul M3).
De menționat că ”așazisa garanție” (în limba engleză) atașată contractului de împrumut  nu reprezintă decât o simplă ”declarație de intenție ” din partea acționarului majoritarY2în sensul rambursării sumei împrumutate la scadență și nu o garanție veritabilă personală (angajamentul unei alte persoane decât debitorul de plată) sau reală (de natura ipotecii/gajului/privilegiilor/dreptului de retenție)de natură să asigure contractual creditorul Y1de riscul de neplată (de precizat că această garanție apare emisă în 22.05.2006 și face trimitere inclusiv la actul adițional de majorare a sumei împrumutate cu până la 7.500.000 de euro deși acesta a fost încheiat ulterior la data de 15.07.2006) – aspecte ce denotă caracterul pur formal al acesteia.
   Deasemenea conform acelorași prevederi contractuale, împrumutul era fără dobândă, fapt ce contravenea prevederilor legale în vigoare la acel moment care reglementau scopul de activitate al unei societăți comerciale.
 Astfel, societățile comerciale fiind persoane cu scop lucrativ, aptitudinea acestora de a acorda împrumuturi era circumscrisă sferei de aplicare a principiului specialității capacității de folosință a unei persoane juridice (principiu prevăzut de Decretul nr.31/1954 privitor la persoane fizice și juridice).Potrivit acestui principiu consacrat de art.34 alin.1 din Decretul nr.31/1954, persoana juridică nu poate avea decât acele drepturi care corespund scopului ei, stabilit prin lege, actul de înființare sau statut.Conform dispozițiilor art.1 din Legea nr.31/1990 privind societățile comerciale, persoanele fizice și persoanele juridice se pot asocia și pot constitui societăți comerciale în vederea efectuării de acte de comerț.
    Concluzionând, din punct de vedere al scopului generic al unei societăți comerciale, rezultă cert că aceasta nu are aptitudinea de a acorda împrumuturi fără dobândă (chiar și cu ”caracter întâmplător” unei persoane juridice afiliate) deoarece acest tip de operațiune nu poate fi calificată ca fiind un act de comerț (societățile comerciale neavând aptitudinea legală de a face gratuități).
Acest aspect a fost constatat de altfel și de către organele fiscale (A.N.A.F.-Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili) cu ocazia inspecției fiscale parțiale derulate la contribuabilul Y1în intervalul 2009-ianuarie 2010 și care conform raportului de inspecție fiscală nr.30002/20.01.2010,procedând la verificarea operațiunile relevante privind impozitul pe profit au calculat raportat la intervalul2007-2008 (perioada supusă inspecției fiscale) sumele datorate cu titlu de dobândă dedebitorul Y2 către creditorul Y1(raportându-se la dobânda legală anuală de 6% prev. de Ordonanța nr.9/2000) cu consecința stabilirii în sarcina contribuabiluluiY1a unor debite de plată cu titlu de impozit pe profit suplimentar.
Referitor la acest aspect, suspectul M3(în declarația din 17.06.2021) a precizat că ulterior preluării funcției de director economic al Y1(funție pe care aexercitat-o în intervalul 2008-2011),”a solicitatY2   să plătească Y1 dobândă cel puțin la nivelul de referință BNR” și că de la un moment dat”știe că Y1 a emis facturi fiscale pentru dobânzi care însă nu s-au încasat”.
Din analiza documentelor contabile aparținândY1  raportat la împrumutul acordat prin contractul nr.1167/2006 (balanțele de verificare analitice lunare aferente intervalului 2006-2015) coroborate cuprocesul verbal al organului de urmărire penală de studiere/analizare a balanțelor lunare de verificare ale Y1(din 02.12.2021)și concluziile raportului de expertiză contabilă judiciară nr.,,, întocmit în cauză (răspunsul formulatexpertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.A.punctul 7), rezultă că începând cu luna decembrie 2010 (în intervalul decembrie 2010-2013) au început să fie calculate dobânzi iar dobânzile calculate pentru sumele împrumutate firmeiY2au fost în sumă totală de 5.559.702,12 lei, ce au fost reevaluate contabil în funcție de cursul de schimb – soldul total reevaluat la data de 31.12.2013 fiind în cuantum de  5.730.323,40 lei, din care nu a fost achitată nicio sumă.
   În ceea ce privește precizarea din preambulul contractului de împrumut nr.1167/19.05.2006 că creditorul Y1”deține mult mai mult numerar lichid decât necesar desfăşurării activităţilor sale de producţie”, din probatoriul administrat a rezultat că dimpotrivă la acel momentsituația financiară a societății nu permitea împrumutarea Y2  cu sumele în cauză.
   Astfel, conform balanței contabile de verificare analitică a Y1aferentă datei de 19.05.2006 (în referire la situația cumulată și distinctă a activelor/datoriilor acestui producător) coroborat cu concluziile raportului de expertiză contabilă judiciară nr.,,,(răspunsul formulat la obiectivul nr.I.A.punctul 1), rezultă că din analiza indicatorilor financiari de lichiditate ai Y1(rata lichidității generale și rata lichidității imediate calculați ca raport între active/datorii curente respectiv disponibilități/datorii curente), a rezultat că situația financiară a societății nu permitea la data de 19.05.2006 să împrumute Y2  cu suma de 3.000.000 de euro (Y1neavând un exces de lichidități așa cumse preciza în contractul de împrumut).
  Deasemenea potrivit balanței contabile de verificare analitică a Y1aferentă datei de 15.07.2006 (în referire la situația cumulată și distinctă a activelor/datoriilor acestui producător) coroborate cu același raport de expertiză (răspunsul formulat la obiectivul nr.I.A.punctul 2), la data încheierii actului adițional de majorare a sumei împrumutate(15.07.2006), a rezultat o scădere a tuturor indicatorilor de lichiditate(rata lichidității generale și rata lichidității imediate calculați ca raport între active/datorii curente respectiv disponibilități/datorii curente) față de data încheierii împrumutului (19.05.2005 – când oricum societatea Y1 nu dispunea de lichidități nici pentru împrumutul inițial), ceea ce ce arată o înrăutățire a situației financiare comparativ cu acea dată astfel că situația financiară a societății nu permitea la data de 15.07.2006 să majoreze suma împrumutată laY2la7.500.000 de euro.
   Totodată dinanaliza documentelor contabile aparținândY1(balanțele de verificare analitică aferente datelor contractului de împrumut/actelor adiționale) coroborate cu concluziile raportului de expertiză contabilă judiciară nr.,,,(răspunsurile formulate deexpertul/consultantul fiscal desemnați laobiectivele nr.I.A.punctele 3,4 și 5),a rezultat situația totală și defalcată a datoriilorY1la data semnăriicontractului de împrumut nr.1167/2006/actului adițional la acest contract de majorare a sumei împrumutate/actelor adiționale de prelungire a datei de restituire a sumei împrumutate, după cum urmează:
-la data semnării contractului de împrumut nr.1167/2006 (19.05.2006), datoriile totale ale Y1 erau în cuantum de 24.058.721,54 lei (din care 10.298.759,64 lei erau datorii bancare și datorii către furnizori în cuantum de 10.280.473,62 lei);
-la data semnării actului adițional la acest contract de majorare a sumei împrumutate (15.07.2006), datoriile totale ale Y1 erau în cuantum de 30.248.508,77 lei (din care 10.747.343,42 lei erau datorii bancare și datorii către furnizori în cuantum de 15.214.041,78 lei);
-la data semnării primului act adițional de prelungire a datei de restituire a sumei împrumutate (31.12.2007), datoriile totale ale Y1 erau în cuantum de 98.015.907,71 lei (din care 42.325.527,86 lei erau datorii bancare și datorii către furnizori în cuantum de 43.113.356,31 lei);
-la data semnării celui de-al doilea act adițional de prelungire a datei de restituire a sumei împrumutate (30.06.2009),datoriile totale ale Y1 erau în cuantum de 212.164.456,22 lei (din care 88.740.741,09 lei erau datorii bancare și datorii către furnizori în cuantum de 89.328.662,73 lei).
Datele financiaresus-expuse se coroborează (raportat la 2007 și 2009) cu situația financiară precizată în conținutul raportului asupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a societățiiY1( întocmit în decembrie 2010de către adminstratorul judiciarY3) – document care în analiza situației financiare și aevoluției datoriilor Y1a menționat că la data de 31.12.2007, datoriile totale ale acestei societăți erau în cuantum de 98.058.474 lei (din care 42.101.334 lei erau datorii bancare și datorii către furnizori în cuantum de 39.342.432 lei respectiv furnizori intra-grup în sumă de 3.817.035 lei)iar la data de 31.12.2009, datoriile totale erau în cuantum de 215.604.286 lei (din care 87.946.560 lei erau datorii bancare și datorii către furnizori în cuantum de 62.982.825 lei respectiv furnizori intra-grup în sumă de 25.032.941 lei).
De asemenea conform aceluiași raportasupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a societățiiY1, în intervalul 2007-2009,valorile indicatorilor financiari de lichiditate ai acestei societăți (lichiditatea globală și lichiditatea imediată), s-au aflat cu mult sub nivelul valorilor recomandate acceptabile în domeniu (evoluând și așa pe un trend descrescător)-aspect ce potrivit raportuluireflectă un grad de îndatorare peste limitele suportabilității și imposibilitatea de achitare a datoriilor pe termen scurt iar indicele de solvabilitate patrimonială generală are o evoluție nesatisfăcătoare-aspect ce denotă o puternică decapitalizare a societății.
Prinurmare raportându-ne cronologic la momentul semnării documentelor contractuale sus-indicate, rezultă probatoriu evident că deciziile de acordare/majorare/plată a împrumutului către Y2  respectiv de prorogare a termenului de rambursare a acestuia s-au grefat pe o situație financiară dificilă a Y1 (caracterizată prin lipsă acută de lichidități și o creștere rapidă a datoriilor) și care nu justificau luarea acestor ”decizii de ordin financiar”.
 În acest context, decizia conducerii grupului Y2 (inculpații X1 și X2)  de a nu restitui firmei Y1 un procent de aprox. 70% din cuantumul sumei împrumutate (17.496.570,42 lei reevaluată cu diferențele de schimb valutar la 23.916.267,65 lei), a reprezentat o acțiune majoră prin care a fost afectat echilibrul financiar al societății respective.
În acest sensinculpațiiX1 și X2auacționatastfel constant în intervalul aprilie 2007 (când a expirat termenul inițial de 11 luni de restituire) – noiembrie 2010 (când a avut loc intrarea în insolvență a firmeiY1)în sensul nerecuperării integrale a împrumutului respectiv cu consecința prejudicierii grave a intereselor financiare ale societății Y1 – încheierea actelor adiționale de prelungire a datei de restituire a sumei împrumutate din datele de 31.12.2007 și 30.06.2009 (din dispoziția/cu participarea acestora) reprezentând doarrealizarea unei aparențe contractuale de legalitate pentru continuarea rezoluției de reducere a disponibilităților bănești a firmei Y1.
Relevante în acest sens sunt și declarațiile următorilor inculpați/suspecți/martori audiați în cauză după cum urmează:
Astfel, inculpatul X8 (în declarația de suspect din data de 27.04.2016), a precizat că ”ulterior, a solicitat în mod repetat returnarea sumei împrumutate în ședințele de grup (unde participa inclusiv președintele X1) sau în discuțiile telefonice cu acesta” însă ”a primit doar promisiuni de rezolvare a situației”.
Deasemenea, suspectul M3 (în declarația din 17.06.2021), a menționat similar că ”în ședințele AGA și ale consiliului de administrație” s-a ridicat problema recuperării creanței..și de la Y2 , primind doar asigurări că se vor întreprinde diligențe în acest sens”-suspectul precizând și că atât contractul inițial de împrumut cât și actele adiționale de majorare a sumei și prelungire a termenului de rambursare, nu au beneficiat de viza de legalitate a departamentului juridic din cadrul Y1 .
Totodată martorul M2 (în declarația din 15.02.2021), a confirmat că ”nu au fost făcute demersuri în vederea recuperării împrumutului acordatY2 (deși la Y1 au existat discuții privind diligențe în acest sens)”.
Aceste susțineri trebuie privite în contextul unui circuit decizional ierarhic unde ”plățile Y2  către Y1 erau stabilite și aprobate de către bordul/conducerea/reprezentanții Y2 ”(în fapt inculpații X1 și X2 - subordonata directă a acestuia pe linie financiară la nivelul grupului) – aspect confirmat constant în cauză în declarațiile date de către martoriiM2,M12,M13,M21,M17(prin analogie cu plățile către producătorul Y27), M18, în declarația reprezentantului părții civile P3,și în declarațiile de martor anterioare/suspect ale inculpatului X8 respectiv ale suspecților M3 și X10.
    Practic în intervalul aprilie 2007 (când a expirat termenul inițial de 11 luni de restituire) – noiembrie 2010 (când Y1 a intrat în procedura de reorganizare), conducerea executivă a acestei societăți nu a avut libertatea de acțiune privind posibilitatea de încasare și a acestei creanțe intra-grup (derivând din sumele împrumutate în baza contractului nr.1167/2006 și nerestituite de Y2) – probatoriul administrat conducând la concluzia logică că ”neîncasarea acestei creanțe” a fost o decizie luată de inculpatul X1 care a controlat în fapt conducerea executivă a firmei Y1.
   Evident că în exercitarea acestei rezoluții, inculpatul X1 a acționat și cu sprijinul inculpaților X2 și X8(persoane care conform probatoriului au realizat/asumat și și-au exercitat concursul în sensul îndeplinirii dispozițiilor inculpatului X1în dauna intereselor financiare ale societățiiY1inclusiv raportat la încheierea și executarea contractului de împrumut nr.1167/2006, actului adițional la acest contract de majorare a sumei împrumutate respectiv actelor adiționale de prelungire a datei de restituire a sumei împrumutate).
Ulterior, în procedura de reorganizare a societății Y1,(derulată în intervalulnoiembrie 2010 - octombrie 2012) raportat și la această creanță din patrimoniul Y1(derivând din sumele împrumutate în baza contractului nr.1167/2006 și nerestituite de Y2), inculpatul X1 cu sprijinul inculpateiX2 și în conivență cu inculpata X6 respectivnumitul X9(ultimii doi – reprezentanți ai administratorului judiciarY3), a acționat similar în sensul nerecuperării acesteia (atât prin menținerea deciziei de neplată/prin determinarea derulării procedurii de insolvență fără luarea în considerare și a acestei creanțe respectiv prin neurmărirea recuperării acesteia,intenția acestora fiind de se ajunge doar la situația unei creanțe teoretice ”de neîncasat”) – aspecte ce urmează însă a fi detaliate ulterior în expozitivla momentul analizării modului fraudulos de derulare a insolvenței societății Y1.
De altfel, un aspect fapticce dă expresie atitudinii subiective ainculpatuluiX1de exercitarea rezoluției de gestionare frauduloasă a patrimoniului societățiiY1(cu referire la creanța derivând din sumele împrumutate în baza contractului nr.1167/2006 și nerestituite de Y2)este și neînscrierea societății la masa credală a Y31 în procedura falimentului deschisă împotriva acesteia din urmă în luna iulie 2012, de către organele competente din statul Marelui Ducat de , după cum urmează:
    Astfel în urma executării unui ordineuropean de anchetă privind comunicarea de către Tribunalul Comercial din  a documentelor aferente procedurii de insolvență a societății Y31, organele judiciare competente din statul Marelui Ducat de  au înaintat organului român de urmărire penală înscrisurile aflate la dosarul de faliment al societății sus-indicate, din analizarea cărora a rezultat că spre deosebire de ceilalți doi producători români de vagoane din cadrul grupului Y2 (Y27și Y15), Y1nu s-a înscris la masa credală a Y31 în procedura falimentului deschisă împotriva acesteia din urmă -decizie ”luată” încă din  timpul derulării procedurii de reorganizare asocietățiiY1  (și ”implementată ” în conivență cureprezentanții administratorului judiciar Y3 – inculpata X6 și numitul Y71, dat fiind absența totală în această perioadă a măsurilor pentru recuperarea creanțelor intra-grup deținute de Y1).
Într-adevăr, din analiza înscrisurilor respective (declarații de creanță, tabelul  creanțelor), a rezultat că la datele de 11.12 respectiv 18.12.2013, practicianul în insolvență Y33, în calitate de administrator judiciar/lichidator judiciar al societăților intra-grup Y27și Y15 a depus prin grefa Tribunalul Comercial din  declarații de creanță prin care solicitau înscrierea la masa credală a Y31  a unor creanțe în cuantum de 34.434.929,19 euro respectiv 11.326.592,32 euro, reprezentând:
A.suma de 34.434.929,19 euro înscrisă de creditorul Y27:
-18.585.166,59 Eurode la  debitorul Y2  SA :
Y28  cu sediul  în  Statele Unite ale Americii  a deţinut până la 31.07.2006 societatea Y16  iar în perioada în care producătorul de vagoane a fost deţinut de către societatea americană , desfacerea de vagoane pe piaţa europeană se făcea prin intermediul  Y34, ce era folosită ca şi casă de vânzări.
Cu ocazia preluării acţiunilor Y16 în anul 2006, Y2  SA  a rămas datoare  fată de  Y28  cu diferite sume de bani astfel că  din contravaloarea mărfurilor livrate anterior  de către  Y16  la Y28,  această societate a început să oprească  din încasări datoriile Y2  SA  .  
La data de 28.12.2007   între Y2  SA    şi Y16 s-a încheiat un contract  prin care Y2  SA   recunoaşte  că suma de  11.112.389 euro  a fost reţinută de Y28 din sumele cuvenite Y16,  în contul datoriilor   avute de Y2  SA   faţă de Y28 . Totodată s-a stabilit o dobândă de 4,5 % pe an şi un  termen de restituire a sumei  de 11 luni . 
La data de 01.01.2008   a intervenit o anexă la contractul din 28.12.2007   prin care  s-a stabilit că toate sumele datorate de Y2  SA  către Y16  vor fi purtătoare de dobândă anuala de 4,5 % deşi această dobândă era prevăzută şi în contractul iniţial dar în noul contract  s-a făcut şi menţiunea ca  această dobândă  va fi  valabila şi pentru alte sume  la care nu se referă  contractul original. 
La data de 28.11.2008, data când Y2  SA    trebuia să restituie sumele din contract, s-a încheiat un nou  act adiţional prin care restituirea sumelor a fost amânată pentru data de 31.12.2012  şi că dobânda se va calcula, cumula şi achita la data expirării contractului.  
-  15.849.762,60eurode  la   debitorul Y2  SA :
La data de 31.07.2006, Y16  avea creanţe comerciale  de încasat de la Y28  în valoare de 21.694.470 USD pentru mărfurile livrate anterior şi neîncasate. 
La data de 31.07.2006, la preluarea acţiunilor Y16 de către  Y2  SA   de la  Y28  cu sediul  în  Statele Unite ale Americii, noul proprietar  (Y2  SA )  a emis un bilet la ordin în valoare de 21.694.470 USD   plătibil în perioada 31.07.2007-31.12.2007, bilet semnat personal de inculpatulX1.   
    Societatea americană  Y28   a girat biletul la ordin prin mai multe societăţi din cadrul grupului Y34 şi în final a ajuns în posesia fostei societăţi deţinute  de Y28 până la 31.07.2006 , respectiv  Y16 care urma să-şi recupereze  creanţele comerciale livrate anterior la Y34 de la noul acţionar al său, adică Y31. 
La data de 30.06.2007, cu o zi înainte de scadenţa biletului la ordin prin care Y16 trebuia să-şi încaseze contravaloarea mărfurilor produse şi livrate anterior  la societăţile din grupul Y34, între Y16 şi Y31 s-a încheiat un contract de împrumut prin care  s-a stabilit că suma de 21.017.044 USD (în echivalent 15.849.762,60euro) se va rambursa într-o singură tranşă la 31.12.2012 .    
De menţionat că diferenţa dintre suma totală din biletul la ordin în valoare de 21.694.470 USD şi suma împrumutată de 21.017.044 USD o reprezintă  încasări pe care Y16 le-a făcut de la Y31până la semnarea contractului de împrumut.
Concluzionând, Y16l-aîmprumutatpeacționarul majoritarX1 (prin Y31)cusumade aprox. 32.000.000 europentrua-icumpăraacțiunileși i-a dat un termendegrațiede 6 anișișaseluniîncaresănuachitenicimăcardobânziledatoratelaaceastăsumă-debite care ulterior nu au mai fost achitate.
Aspectele sus-expuse sunt confirmate și de conținutul documentelor contabile aparținând producătorului PV2 (fișele de cont, balanțele de verificare aferente intervalului 2007-2016) din care rezultă că împrumutul în cuantum de 21.017.044 USD (acordat firmei Y31prin contractul din 30.06.2007) nu a mai fost restituit iar din împrumutul  în cuantum de 11.112.389 euro  și dobânzi în cuantum de  3.574.635 USD (acordat Y31prin contractul din 28.12.2007) au fost rambursate doar sume infime (suma de 276.468,18 lei restituită iar suma de 117.221 lei stinsă prin compensare).
B.suma de 11.326.592,32 euro euro înscrisă de creditorul Y15, ce vizează în principal faptul că:
Y15 a acordat firmeiY31împrumuturi în cuantum de 11.137.780 euro, astfel:
 - 235.000 euro -contractul de împrumut din 20.09.2004 și acte adiţionale din 20.12.2004, 15.09.2005, 31.12.2006, 30.09.2007;
- 230.000 euro-contractul de împrumut din 01.10.2004 şi actele adiţionale din 20.12.2004, 28.09.2005, 31.12.2006 și 30.09.2007 ;
 - 4.672.780euro-contractul de împrumut din 28.09.2007  şi actele adiţionale din 28.08.2008  și 30.06.2009 ,
-4.000.000euro - contractul de împrumut din 05.07.2006  :
-1.000.000euro - contractul de împrumut  din 31.01.2007 :
-1.000.000euro - contractul de împrumut din  21.08.2007.
Din suma totală împrumutată, Y31 a rămas cu un debit neachitat în cuantum de 11.226.971,32 euro (din care 9.206.483,33 euro debit principal și 2.020.487,99 euro dobânzi ).
Aspectele sus-expuse sunt confirmate și deconținutul documentelor contabile aparținând producătoruluiY15 (fișele de cont, balanțele de verificare aferente intervalului 2006-2016) din care rezultă că împrumuturile în cuantum de aprox.12.000.000 euro (acordatefirmei Y31prin contractele de împrumut din 05.07.2006, 31.01.2007, 21.08.2007 și 28.09.2007) nu au mai fost restituite.
Prin urmare, se observăcă acțiunea intenționată derulată constant de gestiune frauduloasă a patrimoniului societății Y1 (prin încheierea/plata contractului de împrumut nr.1167/2006 urmată decizional denerestituirea celei mai mari părți a sumelor împrumutate),a fost exercitată, dirijată și coordonată de cătreinculpatul X1în paralel/succesivcu acțiuni distincte similare (în baza unor rezoluții infracționale separate) în dauna patrimoniilor societăţilorPV2  şi PV1 (ceilalți doi producători români de vagoane și membre ale aceluiași grup Y2).
De altfel, sub aspect subiectiv intenția inculpatului X1 ”de lipsire” a Y1 de  lichiditățile aferente sumelor împrumutate și nerestituite de Y2rezultă implicit din poziția exprimată în acest sens de acesta cu ocazia audierii sale-inculpatul respectiv precizând (în declarația de suspect din data de 27.04.2016) că ”a urmărit o politică de grup și nu interesul unei singure societăți” respectiv ”Y2nu a achitat datoria față de Y1   întrucât a tratat interesele grupului tip holding și nu individual interesul unei singure companii”.
   Similar, inculpata X2 a precizat (în declarația de suspect din 27.04.2016) că ”a înțeles aceste contracte ca și operațiuni de trezorerie curente desfășurate de cătreY2 și celelalte companii deținute de către aceasta”.
Practic cei doi inculpați, recunosc implicit (raportat și la acest act material de gestiune a respectivei creanțe din patrimoniul Y1)că, în cadrul grupului Y2,societatea Y1  a fost folosită uneori  ”ca o simplă anexă de procurare de lichidități” neurmărindu-se în fapt interesele financiare ale acesteia în cadrul grupului de societăți respectiv.
     De altfel, acest aspect rezultă și din analiza trasabilității sumelor de bani transferate către Y31în baza contractul inițial de împrumut nr.1167/19.05.2006 cât și actului adiționale de majorare a sumei împrumutate din 15.07.2006.
    Astfel, contrar afirmațiilor inculpatului X1care a precizat că ”decizia a avut la bază considerente economice în cadrul grupului...și anume finanțarea unei comenzi de vagoane  plasate de firma intra-grup Y22 către Y1 și Y15”, în fapt o parte importantă a sumelor de bani împrumutate au fost utilizate pentru a finanța o schimbare a structurii capitalului social al  firmei intra-grupY21.
La nivelul lunii martie 2006, structura acționariatuluiY21era următoarea : 
- Y31- 11 % 
- Y30     - 89 % . 
De menționat că firma Y30     era controlată faptic tot de către inculpatulX1(aspect recunoscut de către acesta și confirmat și de către inculpata X2în declarațiile de suspect date).Acest aspect rezultă și din faptul că documente financiare și contractuale privind și această societate au fost identificate și ridicate cu ocazia perchezițiilor domiciliare derulate în data de 27.04.2016 la sediul trustului de presă ”Y105” (controlat și condus de către inculpatul X1) și la domiciliul inculpatei X2.
La data de  14.03.2006, între Y21 Bucureşti şi Y31  s-a semnat  un  contractul de împrumut în valoare de  2.700.000  Euro  iar  la data de  25.04.2006  un  alt contract de împrumut  în valoare de 2.300.000 Euro, documente prin care Y31  împrumuta  Y21 Bucureşti  cu suma totală de 5.000.000 Euro.
În perioada  16.03.2006 – 11.09.2006,  Y31a virat în contul SC   Y21 Bucureşti   (deschis la  ... Bucureşti) suma totală de 7.051.040 Euro  (depăşind practic valoarea contractelor de împrumut)-din care suma de 4.700.640 euro provenea din sumele împrumutate de la societateaY1 (conform documentelor contractuale sus-analizate).
La data de 29.09.2006, Adunarea Generala a Acţionarilor societățiiY21 Bucureşti (unde inculpata X2a reprezentat Y31)   a   hotărât  majorarea capitalului social  al SC  Y21  cu  suma de 17.667.000 lei (în echivalent 5.000.000 Euro ) şi  concomitent emiterea unui număr de 176.670 acţiuni la valoarea totală respectivă.  Emiterea noilor acţiuni s-a făcut în baza  raportului de audit şi a comisiei de cenzori ai Y21  unde  X2ocupa funcţia de cenzor ).   
Toate acţiunile noi emise au fost dobândite (subscrise) de  Y31   în contul datoriei de 5.000.000 Euro pe care  Y21 o avea faţă de această societate în baza contractelor  de împrumut mai sus menţionate. 
    Astfel, după achiziţia noilor acţiuniY31a devenit acţionar majoritar cu 95,2322 % din acţiuni şi  Y30a rămas cu 4,7678 % din acţiuni . 
    Practic, inculpatul X1a dispus transferul la Y21a unei părți importante din sumele împrumutate de la Y1în vederea finanțării unei schimbări acapitalului social al acestei societăți (pe care oricum o controla faptic prin acționarul majoritar de la acel moment)-sumele respective devenind din sume împrumutate, sume folosite pentru dobândirea de acțiuni (Y31 crescându-și participația de la 11% la 95%).
    Ulterior, în intervalul 03.10.2006-15.11.2006, Y31   a virat în contul SC   Y21 Bucureşti   (deschis la  ... Bucureşti) suma totală de 1.110.000 Euro  ce provenea din sumele împrumutate de la societateaY1, deasemenea cu titlu de împrumut.
     Prin urmare, concluzionând,  din suma totală de 7.099.000 euro împrumutată de la Y1, Y31a utilizat suma totală de 5.810.640 euro pentru susținerea unor operațiuni de finanțare la nivelul grupului Y2 (în fapt finanțarea unui ”schimb de acțiuni” între două societăți pe care le controla și ”îndatorarea unei alte firme intra-grup”)-strategiebineînțeles stabilită de către președintele executiv X1.
    Față de aspectele probatorii sus-expuse, reiterăm însă că prin modul de implementare a deciziei de încheiere/executare a contractului de împrumut nr.1167/2006 urmată de exercitarea constantă  a rezoluției de nerestituire a celei mai mari părți a sumelor împrumutate, s-a acționat contrar intereselor financiare a societății Y1,în scopul diminuării lichidităților disponibile cu sume de ordinul a milioane de euro (în fapt cu suma de 4.914.766 euro-la cursul valutar mediu de 3,56 lei/euro de la nivelul mai-iunie 2006).
     În acest sens, prejudiciul creat societățiiY1 prin acordarea împrumutului respectiv este în cuantum de 29.646.591,05 lei și constă în valoarea reevaluatăcu diferențele de curs valutar (raportat doar la intervalul 2006-2013) aîmprumutului acordat și nerestituit (23.916.267,65 lei) și valoarea reevaluată a dobânzii calculate și neplătite (5.730.323,40 lei).
2.încheierea și plata unor contracte de consultanță fără conținut economic cu firmele Y4 respectiv Y5;
Așa cum am precizat, o altă modalitate prin care inculpatul X1a exercitatacțiunea constantă de gestiune frauduloasă a patrimoniului societății Y1, a constat în încheierea de contracte de consultanță (cu caracter fraudulos) cu alte firme intra-grup sau din afara grupului Y2 (pe care le controla faptic), ce au avut ca urmare efectuarea de plăți nejustificate prin care s-a procedat la reducerea disponibilităților bănești ale societății Y1.
   Două dintre firmele ce au fost utilizate, în intervalul 2006-2008, ca așa zise prestatoare de servicii de consultanță (fiind evident că prin încheierea contractelor respective s-a urmărit doar crearea unei aparențe de legalitate) au fost societățile Y4 București respectiv Y5București.
Din analiza istoricului O.N.R.C., a rezultat că ambele societăți comerciale au fost înființate în anul 2004, având ca obiect principal de activitate ”activități de consultanță pentru afaceri și management” și ca asociați pe suspecții M20(având o cotă de 95%  la Y4și de 5% la Y5)respectivM19(având o cotă de 95% laY5și de 5% la Y4).
   În cadrul Y4,suspectulM20deținea scripticcalitatea de administratoriar în cadrul Y5), suspectul M19deținea scripticcalitatea de administrator.
   Prin urmare după cum se observă, ambii suspecții aveau reciproc calitatea de asociați majoritari/minoritari în cele două societăți – fiecare dintre aceștia având scriptic și calitatea de administrator în societatea unde figurau ca asociați majoritari în capitalul acesteia.
   Probatoriul cauzei a relevat că în fapt suspecții M20și M19au fost persoane subordonate inculpatuluiX1și partenerului său de afaceri Y12 (acționar minoritar indirect al Y31prin entitatea Y8  USA)pe palierul execuțional inferior și necalificat – acești suspecți exercitând doar scriptic calitățile de asociați/administratori ai societăților Y4 respectiv Y5și nefiind implicațifaptic în  activitatea acestor firme.
    În acest sens, suspectulM20(în declarația din data de 27.04.2016) a precizat că ”în intervalul 2002-2016 și-a desfășurat activitatea în calitate de șofer al lui X1 și a lui Y12”, ”și-a desfășurat activitatea doar în calitate de șofer (fiind plătit pentru această funcție)” respectiv ”nu a desfășurat nicio activitate comercială pe Y4 sau Y5, nu a încasat vreo sumă de bani, nu a scos bani din bancă și nu are cunoștință de sumele de bani intrate/ieșite din societățile respective”.
    Similar, în declarația din 04.03.2021, inculpatul X5 (persoană care din 2002, în calitate de avocat, a acordat servicii de consultanță juridică pe diverse firme controlate de inculpatul X1), a precizat că ”M19 este șoferul de lungă durată al lui X1 iar M20 este șoferul de lungă durată a lui Y12”.
De altfel, în declarația de suspect dată, inculpatul X1a confirmat că ”M19 este șoferul și asistentul său de cca. 22 de ani iar M20 este unul din angajații de suport...respectiv transfer, protocol și alte activități”.
Raportat la împrejurările în care împreună cu M19, a ajuns să dobândească calitățile de asociat/administrator în cadrul celor două societăți sus-indicate, suspectulM20a declarat că ”în 2003, la solicitarea luiX1 și Y12și fiind asistați de numita Y35 (contabila tuturor societăților comerciale controlate de X1 și Y12), împreună cu M19, a semnat documentele de preluare a societăților Y4 București și Y5București”.Potrivit aceluiași suspect, semnarea preluării acestor societăți s-a făcut la sediul din București al unei societăți deținute de Y12 iar odată cu documente de preluare, împreună cu M19 a semnat și o împuternicire pentru Y35 de administrare a activității celor două societăți/reprezentare/semnătură în bancă.
    Conform suspectului M20,firma Y4a fost preluată de la ”un fin al lui Y12” iar ulterior denumirea i-a fost schimbată în Y36 (aspect ce rezultă și din istoricul O.N.R.C. ce confirmă schimbarea denumirii în cursul anului 2007 cu păstrarea aceleiași structuri a părților sociale).
    Declarația suspectului M20se coroborează și cu aspectele ce se desprind din analiza istoricului O.N.R.C. a celor două firme, rezultând că acestea au figurat cu același sediu social,situatîn .....- fiind totodată identificat și un contract de comodat prin care firma Y37(reprezentată de Y12 în calitate de administrator și având sediul social la aceiași locație)ceda cu titlu gratuit către Y5,dreptul de folosință asupra spațiului cu destinație de sediu social sus-indicat.
    În ceea ce privește societatea Y37  cu ocazia cercetărilor, au fost identificate o serie de contracte de împrumut/acte adiționale din care rezultă că această societate a fost folosită de către inculpatul X1pentru a intermedia transferul unor fluxuri financiare între firmele din cadrul grupului Y2, astfel:
   Conform contractului de împrumut din data de 28.07.2011,(întrucât avea nevoie de fonduri operaționale și împrumutătorul ”dispune de lichidități bănești mai mari decât cele necesare pentru desfășurarea activităților”)Y37  împrumuta de la Y31(reprezentată de X1 în calitate de administrator) suma de 267.000 de euro pe un termen de 12 luni.
    Potrivit contractului de împrumut din data de 01.08.2011, Y37  (în calitate de împrumutător) împrumuta firma intra-grup Y2, Elveția (”întrucât împrumutatul necesita fonduri operaționale și împrumutătorul dispune de lichidități bănești mai mari decât cele necesare pentru desfășurarea activităților”)cu suma de 260.000 de euro pe un termen de 12 luni.
Deremarcat ”similaritatea” termenilor contractuali de justificare a împrumuturilor față de conținutul contractului de împrumut nr.1167/2006 dintre Y1 și Y2  (prezentat și analizat anterior), aspect ce denotă caracterul pur formal al acestora.
   Practic, prin intermediul Y37, inculpatul X1a intermediat transferul sumei de 260.000 de euro între două societăți afiliate pe care le controla.
   Ulterior, prin actele adiționale din 26.07.2012 respectiv 31.07.2012 aferente fiecărui contract de împrumut, durata celor două împrumuturi au fost prelungite pentru încă untermen de 12 luni, termenele de restituire fiind evident nerespectate (cele două societăți intra-grup intrând de altfel înintervalul iulie-octombrie 2012 în procedura de faliment).
   Relevant în cauză este și conținutul un e-mail intern expediat de numitul Victor Alexiu (un alt subordonat al inculpatului X1)-document identificat și ridicat cu ocazia percheziției domiciliarederulate la sediul trustului de presă ”Y105” (reprezentat cu ocazia acestei proceduri chiar de către acest inculpat în calitate de director general)din care rezultă că printre beneficiarii reali ai societății Y37sunt incluși și inculpatul X1respectiv”partenerul său de afaceri”numitulY12.
Coroborând aspectele sus-expuse referitoare la persoanele ce figurau ca asociați/administratori ai firmelor Y4 BucureștișiY5București, împrejurările în care au dobândit calitățile scriptice respective, calificarea șiraporturileacestora de subordonare profesională față de inculpatul X1 și numitulY12,”legătura” dintre cele două societăți și firma Y37(reprezentată de Y12 și utilizată de X1pentru a intermedia transferul unor fluxuri financiare între firmele din cadrul grupuluiY2), concluzionăm că societățile Y4 București, Y5Bucureștirespectiv Y37, au fost societăți controlate/coordonate de cătreinculpatul X1 și partenerul de afaceri al acestuia Y12.
În ceea ce privește pretinsele servicii de consultanță achiziționate de societatea Y1 de la societățile Y4 București respectiv Y5București,în urmacercetărilor au rezultat următoarele:
Procedându-se la analizarea rulajului contului bancar aparținând Y1(deschis la B.C.R.) în vedera identificării tranzacțiilor financiare efectuate cu SC Y36 (fostă Y4), a rezultat că în intervalul 25.01.2006-21.06.2006,Y1a transferat în trei tranșe (în datele de 25.01., 08.06. și 21.06.2006)suma totală de 496.562,93 lei cu justificarea ”cv.factura .. prestări servicii cf.contract”.
Cu ocazia analizării în cauză adocumentelor contabile aparținândaparținând Y1nu a mai fost identificată factura fiscală  și nici contractul la care s-a făcut referire cu titlu justificativ la momentul dispunerii transferurilor sus-menționate, însă față de obiectul principal de activitate al firmei Y4 București respectivul contract viza prestarea de servicii de consultanță economică desigur  în beneficiul Y1.
     De menționat că potrivit raportului de inspecție fiscală nr... al A.N.A.F.-Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (vizând inspecția fiscală parțială derulată la contribuabilul Y1având ca obiect și operațiunile relevante privind impozitul pe profit pentru perioada 2004-2008), organele fiscale nu au identificat contractul de consultanță în cauză spre deosebire de serviciile de consultanță ”contractate similar” cu firma Y5ce au  fost analizate și reevaluate sub aspectul stării  de fapt fiscale (stabilirea realității operațiunilor în cauză).
Din analiza istoricului O.N.R.C. rezultă că potrivit datelor de bilanț, societatea Y36 (fostă Y4) a figurat cu un singur salariat (administratorul/asociat majoritar M20) și față de susținerile suspectului respectiv în sensul neimplicării faptice în vreun fel în această societate coroborat cu faptul conducerii/coordonării acestei firme de către inculpatul X1 și numitulY12 (acționarii majoritar/minoritar indirecți ai Y1),rezultă logic că prin încheierea acestui contract nu s-a urmărit decât o aparență scriptică de legalitate pentru efectuarea unor plăți nejustificate economic – respectivii urmărind ”procurarea de lichidități financiare” în beneficiul unei alte firme pe care o controlau (acționând astfel însă în dauna patrimoniului Y1 ).
În ceea ce privește pretinsele servicii de consultanță achiziționate de societatea Y1 de la societatea Y5București,potrivit raportului de inspecție fiscală nr... al A.N.A.F.-Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, organele fiscale au constatat că în luna decembrie 2007, Y1aînregistrat în contabilitate factura nr.... în valoare totală de 384.976,93 lei emisă de Y5Bucureștiîn baza contractului de consultanță încheiat între această societate (în calitate de consultant) și Y1încalitate de beneficiar.
     Contractul în cauză a fost semnat, pentru o perioadă de un an (începând cu 01.01.2007) de suspectul M19 (în calitate de reprezentant-administrator al Y5) și de inculpatul X8(în calitate de reprezentant-director general al Y1) și conform articolului II (obiectul contractului) din contract, ”consultantul va asigura acordarea de consultanță, îndrumarea și asistența beneficiarului, realizarea de studii de piață și orice alte activități în legătura cu aceasta, în scopul eficientizării activității beneficiarului, prin optimizarea strategiilor și tacticilor utilizate”.
    Procedând la verificarea realității operațiunii în cauză organele fiscale au constatat că Y1nu poate justifica prestarea efectivă a serviciilor prin prezentarea în sensul prevederilor fiscale a unor situații de lucrări, rapoarte de lucru sau orice alte materiale întocmite de către consultant și nu poate dovedi necesitatea efectuării cheltuielilor prin specificul activității desfășurate.
   Astfel, Y1aprezentat inspectorilor fiscali ca documente justificative un număr de trei rapoarte de activitate din lunile mai 2007, august 2007 și aprilie 2008 (deși durata contractuală era de un an) – fiecare conținând câte o pagină (cu ștampila firmei Y5) în care se fac mențiuni lapidare privind ”prospectarea de către consultant a pieței europene cu trei posibili clienți externi ai Y1 și  numărul eventual cantitativ de vagoane ce ar putea fi comandate”, fiind apoi preluat integral conținutul articolului II (obiectul contractului) din contractul încheiat între cele două societăți.
Se constată astfel că respectivele contracte cuprind doar ” afirmații ” despre activități generale, fără a avea detaliat modul de calcul al prețului prestațiilor, persoanele care au efectuat prestările de servicii, orele lucrate, data efectuării serviciilor și nu sunt semnate de beneficiarul serviciilor.Practic reprezentanții Y1nu au putut pune la dispoziția inspectorilor fiscali niciun document întocmit și semnat de angajați ai Y5în vederea susținerii că respectivele servicii de consultanță au fost efectiv prestate și prin urmare organele de inspecție fiscală au constatat că în vederea desfășurării activității economice a Y1nu s-a justificat necesitatea întocmirii contractului de consultanță cu Y5 și nu s-a justificat efectiv prestarea acestor servicii, considerând tranzacția respectivă ca fiind lipsită de scop economiccu consecința stabilirii în sarcina contribuabilului Y1a unor debite de plată cu titlu de impozit pe profit suplimentar.
  În cauză, procedându-se la analizarea rulajului contului bancar aparținând Y5București(deschis la ... Bank) în vedera identificării tranzacțiilor financiare efectuate cu Y1, a rezultat căla data de 23.09.2008, Y5 a încasat suma de 80.000 de lei de la societatea Y1.
Prin urmare față de lipsa documentelor justificative privind prestarea efectivă a serviciilorde consultanță de către firma Y5Bucureșticoroborat cu faptul conducerii/coordonării și acestei firme de către inculpatul X1 și numitulY12 (acționarii majoritar/minoritar indirecți ai Y1),rezultă similar că și prin încheierea acestui contract nu s-a urmărit decât o aparență scriptică de legalitate pentru efectuarea unor plăți nejustificate economic – respectivii urmărind ”procurarea de lichidități financiare” în beneficiul unei alte firme pe care o controlau (acționând astfel însă în dauna patrimoniului Y1 ).
   De altfel acest aspect, este confirmat indirect chiar de către inculpatul X1(în declarația de suspect din 27.04.2016), unde precizează că deși ”nu are cunoștință de firmele Y4 București respectiv Y5București...crede că contractele de consultanță cu firmele numiților M20 și M19 erau o modalitate de a firecompensați pentru munca prestată pentru societățile din grup” (în condițiile în care inculpatul recunoaște că cei doi suspecți activau pe un palier execuțional necalificat (șoferi și asistenți) ce nu avea legătură cu vreo activitate de consultanță în domeniul de activitate al firmeiY1). 
De precizat că ”tiparul” utilizării unor firme pe care le controla faptic împreună cu numitul Y12, în scopul”procurării  de lichidități financiare constând în sume mai mici de ordinul zecilor/sutelor de mii de euro” din patrimoniul Y1 , a fost utilizat și ulterior de inculpatul X1– aspect ce urmează însă a fi detaliat ulterior în expozitivla momentul analizării și acestui episod infracțional.
Sintetizând, prejudiciulcreat societățiiY1, în intervalul ianuarie-iunie 2006, prin dispunerea plății  contractului de consultanță fără conținut economic cu firma Y4(controlată faptic tot de cătreinculpatul X1), în baza căruia societatea în cauză a încasat astfel sume de bani nejustificate de la Y1 (fără a fi efectuate în realitate pretinsele prestații de consultanță economică)este în cuantum de 496.562 lei.
   Similar, prejudiciulcreat societățiiY1, în  ianuarie 2007 și septembrie 2008, prin dispunerea încheierii și plății parțiale a contractului de consultanță fără conținut economic cu firma Y5 (controlată faptic tot de cătreinculpatul X1), în baza căruia societatea în cauză a încasat sume de bani nejustificate de la Y1 (fără a fi efectuate în realitate pretinsele prestații de consultanță și suport management) este în cuantum de 80.000 lei.
3.încheierea/menținerea și plata contractului de consultanță și management fără conținut economic cu firma intra-grupY31;
   Reiterăm că una dintre modalitățile prin care inculpatul X1a exercitatacțiunea constantă de gestiune frauduloasă a patrimoniului societății Y1, a constat în încheierea de contracte de consultanță (cu caracter fraudulos) cu alte firme intra-grup sau din afara grupului Y2 (pe care le controla faptic), ce au avut ca urmare efectuarea de plăți nejustificate prin care s-a procedat la reducerea disponibilităților bănești ale societății Y1.
Firma intra-grupY2, utilizată în intervalul 2007-2012, ca așa zisă prestatoare de servicii de consultanță (fiind evident că prin încheierea contractului respectiv s-a urmărit doar crearea unei aparențe de legalitate) a fost societateaY31 (Y2...).
Justificarea înființării societății Y31a constituit-o centralizarea serviciilor de consultanță și management ce urmau a fi prestate de către respectiva societate la nivelul întregului grup de companii Y31 (Y2  fiind asociat unic în cadrul Y2...).La nivelul grupului Y2, această decizie managerială (impusă desigur de inculpatul X1) a avut în vedere eficientizarea activităților producătorilor de vagoane (unde Y2 era acționar) – respectivul dispunând încheierea de contracte de prestări servicii de consultanță și management între Y2...și producătorii români de vagoane (Y1, Y27și Y15).
Potrivit suspectului M3, scopul acestor contracte a fost crearea unei piețe de desfacere, urmărirea strictă a programului de fabricație și livrări către beneficiari, eficientizarea costurilor fabricii și dezvoltarea unei divizii de vânzări prin căutarea de piețe și prospectarea de noi clienți externi.În acest sens, inculpatul X1a precizat că ”a înființat și Y2 cu scopul de a angaja oamenii care făceau partea de consolidare financiară și de suport în cadrul grupului”.
   Probatoriul administrat a relevat însă că cel puțin raportat la firma Y1, încheierea contractului de consultanță și management cu firma intra-grup Y2nu a reprezentat decât justificarea scriptică pentru efectuarea unor plăți nejustificate economic – inculpatul X1 urmărind similar ”procurarea de lichidități financiare” în beneficiul direct al unei alte firme pe care o controla (acționând astfel însă în dauna patrimoniului Y1 ) – firmă (Y2) de unde putea ulterior să redirecționezetransferul de fluxuri financiare(având în vedere  centralizarea obiectului de activitate la nivelul grupului).
   ”Importanța” pe care inculpatul X1a dat-o societății Y2rezultă și din faptul desemnării inculpatei X2 (persoana ce ocupa poziția numărul doi de conducere în cadrul grupului Y2)în calitate de administrator al acestei societăți (în intervalul 2007-2013) – aspect confirmat și de către inculpatul X8 (în declarația de martor dată anterior în cauză) care a precizat că ”întreaga relație comercială dintreY1și Y2se desfășura prin intermediulY2...”.
     În realitate raporturile dintre Y1șiY2erau raporturi specifice relației firmă grup-firmă mamă tip holding (activitatea ambelor societăți fiind condusă/coordonată de către inculpatul X1care prin poziția de acționar majoritar indirect controla conducerea executivă a acestora) – ”interpunerea” firmei Y2având doar scopul de redirecționare  a transferului unor fluxuri financiare.
    Astfel, întreY1 reprezentată de directorul general, inculpatulX8respectiv de directorul economic Y32şi Y31,  reprezentată de către inculpataX2, s-a încheiat un contract prestări servicii de consultanță și management.
     De menționat că deși varianta  în limba română a respectivului contract este datată ”01.11.2017” (în varianta în limba engleză nefiind indicată o dată în acest sens), din analiza documentelor contabile aparținând Y31privindrelația comercială cu Y1,a rezultat că au fost emise facturi privind servicii de management și consultanță începând cu 05.07.2007 – lună ce urmează a fi avută în vedere raportat la momentul inițierii relației comerciale sus-indicate dintre cele societăți.
În acest sens cu ocazia percheziției domiciliare derulate la domiciliul inculpateiX2a fost identificată și ridicată și o variantă similară în limba engleză a contractului de prestări servicii de consultanță și management - document ce are însă ”adăugat” cu scris tip creion ”luna iunie 2007” la rubrica încheierii contractului în cauză, însă având în vedere contradicțiile rezultate probatoriu cu privire la momentul inițierii acestei relații contractuale și faptul că documentul contractual prezentatorganelor fiscale (din cadrul A.N.A.F.-Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Craiova), cu ocazia inspecției fiscale, de către reprezentanții Y1era o variantă în limba engleză ce nu avea indicată o dată în acest sens, luna ce a fost avută în vedere raportat la momentul inițierii relației comerciale sus-indicate dintre Y1șiY31 a fost iulie 2007 (perioada cert determinată cânda început emiterea facturilorprivind serviciile de management și consultanță).
    Totodată cu ocazia aceleiași percheziții domiciliare, au fost identificate și două acte adiționale la contractul de prestări servicii de consultanță și management respectiv (datate 29.12.2008 și 29.12.2009 și semnate de inculpata X2 în calitate de director al Y31) prin care durata contractului era extinsă până la data de 31.12.2010.
   Deși în cauză nu au mai fost identificate acte adiționale ulterioare, probatoriul a relevat cert însă că derularea contractului de prestări servicii de consultanță și management dintreY1șiY31 a continuat cert și ulterior lunii decembrie 2010 - fiind emise facturi de consultanță și efectuate plăți aferente acestora până în luna octombrie 2012.
Astfel, procedându-se la analiza detaliată a documentelor contabile aparținând Y2privindrelația comercială cu Y1(conform procesului verbal din 02.09.2020 al organului de urmărire penală),a rezultat că în intervalul 05.07.2007-31.05.2012,Y2... a emis către Y1 un număr de 68 de facturi fiscale (privind servicii de management și consultanță) în valoare de 8.292.671,23 lei (din care la data de 31.10.2008 a fost stornată suma de 317.878,88 lei), rezultând un total de 7.974.792, 35 lei -fiind evident că emiterea facturilor în cauză s-a făcut din dispoziția inculpatei X2(administratorul Y2) ca o consecință a relației contractuale respective impuse de inculpatul X1.
   Aferent, acestor facturi, a rezultat că în intervalul 05.10.2007-15.10.2012,au fost efectuate un număr de 77 de plăți, atât în mod direct de Y1 către Y2..., cât și prin efectuarea de transferuri din conturile societății Y2 (în numele Y1 ) către Y2..., în valoare totală de 2.032.115,08 lei și 1.034.554,69 euro (în echivalent 3.983.604,56 lei), rezultând un total de 6.015.719,64 lei.
Conform contractului de prestări servicii de consultanță și management, prestatorul de servicii (Y2...) convine să presteze beneficiarului (Y1), servicii de consultanță și asistență cu privire la funcționarea eficientă a societății, servicii de consultanță și asistență cu privire la îmbunătățirea producției totale a societății, servicii financiare, servicii de marketing, servicii de resurse umane, servicii de planificare strategică și serviciii de suport a managementului general.
Potrivit contractului, în ceea ce privește onorariul de management, acesta se calcula în conformitate cu următoarele reguli:
-costurile directe vor fi facturate la nivelul costurilor plus 10%;
-costurile indirecte vor fi facturate pe baza cheilor de alocare la nivelul costurilor plus 10%;
-când prestatorul de servicii suportă orice cheltuieli decontabile în furnizarea serviciilor, incluzând fără limitare, onorariul avocațial sau al contabililor/auditorilor/experților, cercetare a audienței sau onorariul legat de servicii tehnice, acesta va fi îndreptățit să factureze societatea cu privire la aceste cheltuieli împreună cu orice taxă pe valoare adăugată aplicabilă sau costuri de îndată ce aceste cheltuieli sunt facturate acesteia;
Conform punctului 2.3 din contract,prestatorulde servicii urma să furnizeze beneficiarului ”serviciile unui personal calificat” iar în anexa 1 (lista 1) la contractul de prestări servicii era atașată ”o listă a membrilor personalului furnizorului de servicii”.
Din analiza anexei respective (prevăzută la varianta în limba engleză a contractului), se constată că în faptnu este o listă a membrilor prestatorului de servicii ci sunt indicate generic doar serviciile care se vor presta.
   Analizând realitatea operațiunilor în cauză constatăm că Y1 nu poate justifica prestarea efectivă a serviciilor de consultanță și management de cătreY2...prin prezentarea în sensul prevederilor fiscale a unor situații de lucrări, rapoarte de lucru sau orice alte materiale întocmite de către consultant și nu poate dovedi necesitatea efectuării cheltuielilor prin specificul activității desfășurate.
  Astfel, raportat la intervalul iulie 2007-decembrie 2008, se constată că față de  cele 26 de facturi privindservicii de management și consultanță înregistrate în contabilitatea Y1  (emise de Y2... în perioada sus-amintită), nu există practic niciun document justificativ(nici măcar formal) care să ateste prestarea efectivă a serviciilor de consultanță și management de cătreY2....
   Raportat la intervalul ianuarie 2009-mai 2012, restul de 42 de facturi privindservicii de management și consultanță înregistrate în contabilitatea Y1(provenind  de laY2...în perioada sus-amintită), au fost emise pe baza unor anexe  (fiecare conținând câte o pagină cu ștampila firmei Y2...) care ”cuprind”serviciile prestate în lunile pentru care s-au emis facturile.
Din analiza anexelor respective (intitulate rapoarte de activitate începând cu martie 2011),se constată că acestea cuprind doar mențiuni lapidare despre activități generale (reiterate de altfel în mod repetitiv) cum ar fi:asistență la întâlnirile cu potențiali clienți, trainingul echipei de calitate, urmărire evoluție lunară costuri salariale, servicii de secretariat, preluare apeluri telefonice, asistență întocmire situații financiare, întocmire oferte comerciale, expediere corespondență, înregistrare documente intrări-ieșiri, corespondență pe e-mail, plăți online pentru furnizori, suport IT, servicii de consultanță juridică, întâmpinare persoane străine intrate în firmă, coordonarea acestora, activități protocolare, analiză creanțe și datorii, pregătire buget, circuitul semnării de documente, urmărire evoluție stocuri, asistență, sprijin, negociere cu băncile și alte instituții financiare, audit intern, teleconferințe, etc.), fără a fi detaliate în vreun fel modul de calcul al prețului prestațiilor, persoanele care au efectuat prestările de servicii, orele lucrate și data efectuării serviciilor.
Practic respectivele anexe cuprind doar ”afirmații ” despre activități generale, și nu sunt semnate/certificate de beneficiarul serviciilor. Mai mult, raportat la o parte importantă din serviciile ”remunerate” prezentate în anexele respective (întocmire oferte comerciale, servicii de secretariat,preluare apeluri telefonice, expediere corespondență, înregistrare documente intrări-ieșiri, corespondență pe e-mail, plăți online pentru furnizori,suport IT,întâmpinare persoane străine intrate în firmă, coordonarea acestora, activități protocolare), în mod cert Y1avea angajați care prin fișa postului efectuau servicii similare cu cele prezentate mai sus.
Aceste aspecte au fost de altfel constatate (conform procesului verbal din 26.03.2014) și de către organele fiscale (din cadrul A.N.A.F.-Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Craiova), cu ocazia inspecției fiscale parțiale efectuate la contribuabilul Y1în intervalul septembrie 20012-martie 2014.
   În acest sens, potrivit inspectorilor fiscali, reprezentanții Y1nu au putut pune la dispoziţia organelor de inspecție fiscală niciun document întocmit și semnat de angajați aiY2... din care să rezulte prestarea efectivă  serviciilor menţionate în anexa lunară.Deasemenea referitor la serviciile de consultanță juridică indicate în anexe, organele fiscale au constatat că Y1a avut încheiate contracte de prestări servicii de consultanță de acest gen cu diferite cabinete de avocatură.
   Caracterul pur formal justificativ al acestor anexe, a fost de altfel confirmat în cauză de către martorul M2 (în declarația din data de 27.04.2016), care a precizat următoarele:
”..La preluareafuncției de șef serviciu financiar-contabilitate în februarie 2008, era în vigoare un contract în baza căruia Y1 primea și înregistra facturi de la Y2...În bazaacestui contract, Y1plătea o cotă procentuală din vânzări iar după controlul organelor fiscale din 2008 (în fapt inspecția fiscală parțială derulată la contribuabilul Y1ce a avut ca obiect și operațiunile relevante privind impozitul pe profit pentru perioada 2004-2008 și care ”a devoalat”relația fictivă de consultanță cu firma Y5), când s-a constatat că aceste facturi nu au în spate documente din care să rezulte prestația efectuată, s-a stabilit de conducerile celor două societăți ca valoarea facturilor emise de Y2să aibă o valoare fixă iar facturile să fie însoțite de documente justificative...își amintește că următoarele facturi au venit însoțite de câte o pagină în care erau menționate diferite activități”.
De altfel, martorul respectiv nu a putut preciza detalii despre serviciile prestate de respectiva firmă de consultanță, menționând că ”nu cunoaște activitățile desfășurate și facturate de Y2și nu știe dacă aceste activități au avut vreo contribuție la încheierea de contracte noi de cătreY1”.
  Față de aceste aspecte, organele de inspecție fiscală au constatat că în vederea desfășurării activității economice a Y1nu s-a justificat necesitatea întocmirii contractului de prestări servicii consultanță încheiat cu Y2... (în calitate de prestator) și nu s-a justificat efectiv prestarea acestor servicii, considerând tranzacția respectivă ca fiind lipsită de scop economic.
În mod evident, față de cele sus-expuse, inculpata X2 (în calitate de administrator al Y2)  a realizat caracterul fictiv al relației contractuale de consultanță derulate scriptic cu Y1 – respectiva înlesnind astfel derularea, în intervalul iulie 2007-octombrie 2012, a mecanismului de decapitalizare al societății comerciale Y1,dezvoltat/coordonat de către inculpatul X1(prin reducerea drastică a disponibilităților bănești ale acestei firme), întrucât la solicitarea inculpatului respectiv a încheiat (în numele firmei Y2...) respectiv solicitat/acceptat plata (prin dispunerea emiterii facturilor în acest sensșiutilizarea banilor încasați aferent acestora) contractului de consultanță și management  fără conținut economic cu societatea intra-grup Y1, în baza căruia firma Y2 a încasat nejustificat sumele de 2.032.115,08 lei și 1.034.554,69 euro (în echivalent 3.983.604,56 lei)  de la Y1(fără a fi efectuate în realitate pretinsele prestații de consultanță), rezultând un cuantum total de 6.015.719,64 lei -sume de bani de care inculpata X2 (în calitate de administrator al Y2) a dispus corespunzător sub coordonarea inculpatului X1.
    De asemenea totîn exercitarea aceleiași rezoluții de înlesnire a acestui act material de gestiune frauduloasă, inculpata X2(în calitate de reprezentant mandatat cu drept de semnătură bancară al Y2), la solicitarea inculpatului X1, a aprobat/dispus, în intervalul aprilie 2008-septembrie 2010 (în executarea aceluiași contract de consultanță și management  fără conținut economic), plata din conturile societății Y2, în numele Y1, către firma intra-grup Y2 (unde figura ca administrator scriptic) a sumelor de 319.996,68 lei respectiv 1.034.554,69 euro (în echivalent 3.983.604,56 lei).
De precizat că respectivul contract de prestări servicii de consultanță și management încheiat cuY2...,”și-a produs efectele” inclusivîn procedura de reorganizare a societății Y1, (derulată în intervalul noiembrie 2010 - octombrie 2012) -interval în care inculpatul X1 cu sprijinul inculpateiX2 și în conivență cu inculpataX6 respectivnumitulX9(ultimii doi – reprezentanți ai administratorului judiciarY3), a acționat similar în sensul executării frauduloase a acestuia (prin menținerea”derulării” contractului respectiv cu consecința emiterii/acceptării la plată a facturilor sus-amintite privind serviciile de management și consultanțăîn dauna patrimoniului Y1).
   Astfel, din probatoriul cauzei (asa cum va fi detaliat în mod complet în expozitivla momentul analizării modului fraudulos de derulare a insolvenței societății Y1), a rezultat că în intervalul noiembrie 2010-octombrie 2012, în calitate de reprezentanți (practicieni în insolvență) ai firmei Y3 (desemnată în procedura de insolvență ca administrator judiciar al Y1 prin încheierea de ședință din 04.11.2010 a Tribunalului Olt, în dosarul ), calitate în baza căreia au cunoscut situația și evoluția financiară a societății  Y1,inculpata X6 și numitul X9au acționat, pentru a menține/înlesni/determina derularea în continuare a mecanismului de decapitalizare al societății comerciale Y1 dezvoltat/coordonat de către inculpatul X1 (prin reducerea drastică a disponibilităților bănești și patrimoniului  aflat la dispoziția acesteia), menținând/facilitând/determinând realizarea de operațiuni financiare ce au vizat transferul/nerecuperarea unor importante sume de bani reprezentând capitalul de lucru al Y1/neurmărirea recuperării creanțelor intra-grup, inclusivprin derularea în continuare a contractului de prestări servicii de consultanță și management încheiat cu Y2.... 
    Într-adevăr prin încheierea de ședință din 04.11.2010 a Tribunalului Olt (în dosarul a fost admisă și cererea debitoarei Y1, dispunându-se deschiderea procedurii generale a insolvenței față de debitoare – fiind desemnată totodată firmaY3 ca administrator judiciar provizoriualY1.
   În data de 12.01.2011,conform procesului verbal al ședinței adunării creditorilor Y1, firma Y3a fost confirmată în calitate de administrator judiciar.
   Din analiza documentelor privind insolvența firmei Y1coroborate cu declarațiile unor suspecți/probele testimoniale administrate în cauză, a rezultat că persoanele ce au reprezentat în principal administratorul judiciarY3, în derularea procedurii de insolvență a societății Y1, au fost practicienii în insolvență, inculpataX6 și numitul X9(asociatul coordonator al administratorului judiciar).
    Astfel, conform înscrisurilor relevante acestei proceduri,în calitate de reprezentanți ai administratorului judiciarY3,numitulX9a semnat raportul asupra cauzelor/împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a debitoarei Y1și preambulul planului de reorganizare a activității acestui debitor respectiv a prezidat prima ședință a adunării creditorilor (din 12.01.2011) iar inculpata X6a întocmit și a depus judecătorului-sindic (din cadrul Tribunalului Olt) rapoartele lunare de activitate (în care erau prezentate sintetic activitățile desfășurate de administratorul judiciar în perioada de insolvență),a întocmit tabelul preliminar/definitiv al creanțelor împotriva debitoruluiY1, a convocat și prezidat ședințele adunării creditorilor Y1 (stabilind ordinea de zi), a reprezentat administratorul judiciarY3în procedurile exercitate în fațajudecătorului- sindic (din cadrulTribunalului Olt) respectiv a întocmit/propus modificarea/supus aprobării/implementat planul de reorganizare al activității debitorului Y1.
Relevante în acest sens sunt și declarațiasuspectuluiX10 (administrator special al Y1înperioada de reorganizare), declarațiile în calitate de suspect/de martor (anterior în cauză) date de M3(director economic al Y1în intervalul februarie 2008-august 2011), declarația martorului M2 (șeful serviciului financiar-contabilitate) din data de 27.04.2016 respectiv declarația reprezentantului părții civileP3, (creditor chirografar)– respectivii confirmând că reprezentantul principal al administratorului judiciarY3 pentru societatea Y1 a fost inculpata X6.
De precizat că odata cu depunerea cererii de deschidere a procedurii insolvenței, Y1și-adeclarat intenția de a-și reorganiza activitatea pe baza unui plan de reorganizare.
   Potrivit art.20 alin.1 lit.e, f și j din Legea nr.85/2006 privind procedura insolvenței (în vigoare la momentul derulării insolvenței respective), printre principalele atribuții ale administratorului judiciar sunt și:
-supravegherea operațiunilor de gestionare a patrimoniului debitorului;
-conducerea integrală respectiv în parte a activității debitorului(în acest ultim caz cu respectarea precizărilor exprese ale judecătorului-sindic cu privire la atribuțiile sale);
-menținerea sau denunțarea unor contracte încheiate de debitor.
   Conform art.18 alin.1 teza I și alin.2 lit e din același act normativ:
”După deschiderea procedurii, adunarea generală a acționarilor/asociaților debitorului, persoană juridică, va desemna pe cheltuiala acestora, un reprezentant, persoană fizică sau juridică, administrator special, care să reprezinte interesele societății și ale acestora și să participe la procedură...
    Administratorul special are printre atribuții și:
-administrează activitatea debitorului, sub supravegherea administratorului judiciar, după confirmarea planului”.
Potrivit art.18 alin.1 teza II din Legea nr.85/2006 privind procedura insolvenței, ”după ridicarea dreptului de administrare, debitorul este reprezentat de administratorul judiciar care îi conduce și activitatea comercială iar mandatul administratorului special va fi redus la a reprezenta interesele acționarilor/asociaților”.
    Deasemenea, în baza art.49 alin.1 lit.a și b din același act normativ:
    ”Pe perioada de observație, debitorul va putea să continue desfășurarea activităților curente și poate efectua plăți către creditorii cunoscuți, care se încadrează în condițiile obișnuite de exercitare a activității curente, după cum urmează:
-sub supravegherea administratorului judiciar, dacă debitorul a făcut o cerere de reorganizare și nu i-a fost ridicat dreptul de administrare;
-sub conducerea administratorului judiciar, dacă debitorului i s-a ridicat dreptul de administrare.”
Articolul 3 pct.15 din Legea nr.85/2006 privind procedura insolvenței definește perioada de observațieca fiind”perioada cuprinsă între data deschiderii procedurii și data confirmării planului..”
Raportat la procedura de insolvență a debitorului Y1, confirmarea planului de reorganizare s-a făcut de către judecătorul-sindic din cadrul Tribunalului Olt-Secția Comercială și de Contencios Administrativ prin sentința nr.... iar prin încheiereaTribunalului Olt din 04.11.2010(dedeschidere a procedurii generale a insolvenței față de debitoare – fiind desemnată totodată ca administrator judiciar firma Y3) s-a precizat expres că administratorul judiciar desemnat are atribuțiile prev. de art.20 din Legea nr.85/2006.
   Totodată din conținutul rapoartelor lunare de activitate (în care erau prezentate sintetic activitățile desfășurate de administratorul judiciar în perioada de insolvență) întocmite și depuse de inculpata X6(în calitate dereprezentant al practicianului de insolvență Y3), rezultă că la data de 28.02.2011, judecătorul – sindic a dispus ridicarea dreptului de administrare a debitorului Y1.
   Față de cele expuse, din coroborarea dispozițiilor legale sus-enumerate cu conținutul documentelor privind derularea procedurii de insolvență a Y1,rezultă că în intervalul 04.11.2010-28.02.2011 respectiv27.09.2011(după confirmarea planului de reorganizare)-15.10.2012 (când s-a dispus închiderea procedurii de reorganizare) activitatea Y1 s-a derulat sub supravegherea administratorului judiciar Y3 iar în intervalul 29.02.2011 (ulterior ridicării dreptului de administrare) – 26.09.2011 (când a fost confirmat planul de reorganizare) activitatea Y1a fost direct condusă de către administratorul judiciar Y3.
Prin urmare, raportat la intervalul 04.11.2010-15.10.2002, inculpata X6 și numitul X9 (în calitate de reprezentanți permanenți principali ai administratorului judiciarY3 în procedura de insolvență adebitorului Y1) au fost persoane care prin prisma atribuțiilor legale prev. de Legea nr...., au avut implicit și calitatea de ”reprezentanți” ai debitorului sus-amintit.
   În realitate, probatoriul administrat a relevat căși în perioada de derulare a procedurii de insolvență (04.11.2010-15.10.2012), raportat la activitatea comercială a societății Y1(derularea activităților contractuale/efectuarea plăților curente), decidentul faptic indirect principal a fost tot inculpatul X1.
Această administrare faptică a activității societățiiY1în perioada de insolvență a fost exercitată de către inculpatulX1, prin două modalități:
-prin intermediul administratorilor speciali ai Y1 (numiții Josceanu Ion și apoi suspectul X10) pe care i-a desemnat în procedura de reorganizare a societății (prin prisma poziției sale de acționar majoritar indirect al Y1);
-în baza unei relații de conivență avute cu numitul X9(asociatul coordonator al administratorului judiciar Y3) și indirect cu subordonata acestuia,inculpata X6, în sensul continuării acțiunii de gestiune frauduloasă a patrimoniului societății Y1.
   Controlul activității Y1  exercitat de către inculpatul X1 prin intermediul administratorilor speciali este confirmat în cauză și de către suspectul X10(care a menționat textual  că ”a fost numit de către X1 și în funcția de administrator special al Y1”), inculpatul X5(în declarația de suspect din 19.01.2021), inculpatul X8 (în declarația de suspect din 27.04.2016) cât și de reprezentantul părții civileP3, numitul Y37(care a precizat că ”și în perioada de insolvență tot X1 coordona și conducea activitatea Y1”)iarrelația de conivență cu numitul X9(asociatul coordonator al administratorului judiciar Y3), în sensul continuării acțiunii de gestiune frauduloasă a patrimoniului societății Y1, rezultă din coroborarea unor aspecte faptice evidente ce au privit: modul de întocmire/implementare a planului de reorganizare al societățiiY1(și anumefără luarea în considerare a creanțelor pe caresocietatea le avea de încasat de la firmele din grupulY2), neurmărirea  recuperării creanțelor Y1 de la acționarul majoritar (Y2) și societatea afiliată  intra-grup Y2 (existente la deschiderea procedurii insolvenței), menținerea derulării în continuare a  contractului de fabricație cu firma intra-grup Y2(în condiții financiare total dezavantajoase pentru Y1) respectiv  menținerea derulării în continuare a contractului de prestări servicii de consultanță și management încheiat cu firma intra-grup Y2 (cu consecința  continuării efectuării de plăți nejustificate către această firmă și în perioada de insolvență).
De altfel, celelalte aspecte enumerate (în afara continuării efectuării de plăți nejustificate de consultanță cătreY2)  urmează însă a fi detaliate ulterior în expozitivla momentul analizării relației contractuale prejudiciabile derulate cu firma intra-grup Y2cât și a modului fraudulos de derulare a insolvenței societății Y1.
În exercitarea acestei rezoluții de gestiune frauduloasă, numitul X9 a acționat în special în acord cu inculpataX6 (reprezentantul principal al administratorului judiciarY3 pentru societatea Y1) –cei doi reprezentanțiai administratorului judiciar Y3acționând intenționat pentru amenține/înlesni/determina derularea în continuare a mecanismului de reducerea drastică a disponibilităților bănești și patrimoniului Y1,  întrucât au menținut/facilitat/determinat realizarea  operațiunilorsus-enumerate ce au vizat transferul/nerecuperarea unor importante sume de bani reprezentând capitalul de lucru al Y1.
În acest sens trebuie menționat  că desemnarea inițială a administratorului judiciar Y3în procedura de insolvență a debitoruluiY1, s-a făcut conform considerentelor încheierii din 04.11.2010, ”la solicitarea creditorului Y27” (societate afiliată intra-grup controlată similar de inculpatul X1) iar reprezentantul părții civileP3, numitul Y37(creditor chirografar ce a purtat discuțiipentru recuperarea creanței sale în perioada de insolvență, atât cu inculpatulX1cât și cuinculpataX6) a precizat că ”a realizat că numita X6...în fapt nu avea putere de decizie raportat la activitatea Y1 -  ea trebuind să execute dispozițiile șefului său din cadrul firmei de insolvență care în fapt aducea la îndeplinire deciziile numitului X1”.
    Deasemenea însuși debitorul Y1,în propria cerere (înregistrată la Tribunalul Olt-Secția Comercială și de Contencios Administrativ) de deschidere a procedurii generale a insolvenței, a solicitat numirea în calitate de administrator judiciar a societății de practicieni de insolvență Y3.
Evident raportat la atribuțiile exerciate în perioada de reorganizare a Y1, în calitate de reprezentant principal al administratorului judiciarY3, inculpataX6 a cunoscut foarte bine situația financiară a Y1 în cadrul grupului Y2(mai ales prin prisma relațiilor comerciale intra-grup), însă a acceptat conștient să participe la continuarea acțiunii de gestiune frauduloasă a patrimoniului societății Y1(inclusiv prin derularea în continuare a contractului de prestări servicii de consultanță și management încheiat cu firma intra-grup Y2 (cu consecința  continuării efectuării de plăți nejustificate către această firmă și în perioada de insolvență)).
  Astfel, în calitate dereprezentant principal al administratorului judiciarY3,  conform atribuțiilor exercitate în bazadispozițiilor legale sus-enumerate și conținutului rapoartelor lunare de activitate, inculpata X6 a avizat/aprobat și semnat plățile zilnice efectuate în procedura de insolvență de către debitoarea Y1.
În acest sens, suspectul/fost administrator specialX10 (în declarația din 27.04.2016) a precizat că ”administratorul judiciar Y3, prin X6, nu s-a consultat cu el în nicio decizie pe care a luat-o referitor la Y1”, ”administratorul judiciar cunoștea foarte bine situația financiară a Y1în cadrul grupuluiY2” respectiv ”nu puteau fi efectuate plăți fără acordul administratorului judiciar care avea responsabilitatea plăților”.
Procedându-se la analiza detaliată a documentelor contabile aparținând Y31privindrelația comercială cu Y1,a rezultat că în intervalul 30.11.2010-31.05.2012,Y2 a emis către Y1 un număr de 19  facturi fiscale (privind servicii de management și consultanță) în valoare totală de 708.232,69lei  -fiind evident că emiterea facturilor în cauză s-a făcut din dispoziția inculpatei X2(administratorul Y2) ca o consecință a relației contractuale respective impuse de inculpatul X1.
Aferent, unora din aceste facturi, a rezultat căîn intervalul 06.01.2011-15.10.2012,au fost efectuate un număr de 7 plăți, în mod direct de Y1 către Y2..., în valoare  totală de  394.106,87 lei.
    În mod evident că în contextul aprobării plăților respective,inculpata X6aluat cunoștință și de”așa zisele documente justificative”ce au stat la baza emiterii/solicitării la plată a facturilor respective de către Y2(anexe de o pagină intitulate rapoarte de activitate începând cu martie 2011)–documente care  prin prisma conținutului (așa cum am prezentat anterior)nu puteau justifica efectiv în vreun fel prestarea serviciilor de consultanță;practic prin aprobarea respectivelor plați, inculpata X6”a girat”efectuarea de plăți nejustificate prin care s-a procedat la reducerea disponibilităților bănești ale societățiiY1, (necomportându-se conștient ca un bun administrator și prejudiciind patrimoniul acesteia).
   Potrivit prevederilor art.20 alin.1 lit.j din Legea nr.85/2006 în calitate de reprezentant principal al administratorului judiciarY3,inculpataX6 avea printre atribuțiile principale și ”denunțarea unor contracte încheiate de debitor”- exercitareaacestei atribuții legale urmând desigur a fi apreciată raportat la obligația evidentă a administratorului judiciar de a urmări realizarea șansei de redresare/reorganizare a activității debitorului Y1 aflat în procedură de reorganizare judiciară, inclusiv prin continuarea activității profitabile, conservarea patrimoniului și aplicarea unui management profitabil.
   Cu toate acestea, inculpataX6 a acționat în sens contrar inclusiv prin menținerea derulării contractului de consultanță și management  fără conținut economic  încheiat anterior de Y1cu societatea intra-grup Y2.
    Practic, în calitate de reprezentant principal aladministratorului judiciarY3,inculpataX6,în procedura de insolvență a Y1, amenținut/facilitat derularea în continuare a mecanismului de decapitalizare al societății comerciale Y1,dezvoltat/coordonat de către inculpatul X1(prin reducerea disponibilităților bănești ale acestei firme), întrucât în conivență indirectă cu inculpatul respectiv, în numele Y1,aavizat/aprobat șidispus plata parțială a contractului de consultanță și management  fără conținut economic  încheiat anterior (și pe care l-a menținut în insolvență)cu societatea intra-grup Y2(fără a fi efectuate în realitate pretinsele prestații de consultanță)cu consecința încasării nejustificate de către ultima firmă a sumei totale de 394.106,87 lei.
    De altfel, un aspect faptic ce dă expresie atitudinii subiective a inculpateiX6de coexercitare (alături deinculpatulX1 șinumitul X9)a rezoluției de gestionare frauduloasă a patrimoniului societățiiY1este și următorul:
La data de 08.06.2012(conform datei de înregistrare în evidențele Y1), Y1(reprezentată de administratorul special, suspectulX10şi inculpata X6 (în calitate de reprezentant avizator al administratorului judiciarY3)),  a încheiat cuY2(reprezentată de inculpata X2)un nou contract de prestări servicii de management și consultanţă  care prevede în general aceleaşi servicii  din  contractul anterior dar la plata onorariului  se menţionează   un maxim de 14.000 Euro/lună  fără TVA.  
   Din analiza documentelor contabile aparținând Y31privindrelația comercială cu Y1, se constată că Y2nu a emis cătreY1  facturi fiscale aferente acestui contract (ultima factură privind servicii de management și consultanță fiind emisă în data de 31.05.2012) și în consecință nu au existat plăți dispuse de Y1aferente acestei noi relații contractuale.
   Merită însă menționat că respectivul contract a fost semnat cu 30 zile înainte de vânzarea activelor (întreprinderii/fondului de comerț)Y1către societatea terțăY6(în data de 06.07.2012)– aspect ce relevă și el rezoluția inculpatului X1 de a urmări constant ”procurarea de lichidități financiare” în beneficiul unei alte firme pe care o controla (acționând însă în dauna patrimoniului Y1 ), și administrarea faptică a activității societățiiY1de către acest  inculpat și în perioada de insolvență respectiv acordul (conivența) dat de inculpataX6 (în calitate de reprezentant al administratorului judiciar)în sensul continuării acțiunii de gestiune frauduloasă a patrimoniului societății Y1 (și prin avizarea contractului în cauză).
În ceea ce privește societatea Y2  cu ocazia cercetărilor, au fost identificate  documente din care rezultă că și această societate a fost folosită de către inculpatul X1pentru a intermedia în fapt transferul unor fluxuri financiare între firmele din cadrul grupului Y2, astfel:
Astfel, conform contractului de împrumut din data de 27.01.2009,Y2(în calitate de împrumutător) împrumuta firma mamă Y2(”întrucât împrumutatul necesita fonduri operaționale și împrumutătorul dispune de lichidități bănești mai mari decât cele necesare pentru desfășurarea activităților”)cu suma de 500.000 de euro pe un termen de 11 luni.
De remarcat ”similaritatea” termenilor contractuali de justificare și a acestui împrumut față de conținutul contractului de împrumut nr.1167/2006 dintre Y1 și Y2  (prezentat și analizat anterior), aspect ce denotă caracterul pur formal al acestora.
    Sintetizând, prejudiciulcreat societățiiY1, în intervalul iulie 2007-octombrie 2012, prin dispunerea încheierii/menținerii și plății contractului de consultanță și management  fără conținut economic cu firma Y2 (firmă pe care similar inculpatul X1 o controla prin acționarul majoritar Y2 ), în baza căruia societatea în cauză a încasat sume de bani nejustificate de la Y1 (fără a fi efectuate în realitate pretinsele prestații de consultanță), este în cuantum total de 6.015.719,64 lei(din care prejudiciul aferent intervalului 04.11.2010-15.10.2012 de derulare a insolvenței Y1 este în sumă de 394.106,87 lei).
4.încheierea și derularea contractului de fabricație cu firma Y31 (Y2), Elveția;
 Una dintre  principalele modalități prin care inculpatul X1a exercitatacțiunea constantă de gestiune frauduloasă a patrimoniului societății Y1, a constat în încheiereașiderularea contractului de fabricație cu firma intra-grup Y2 (controlată similar deX1), în intervalul ianuarie 2007-iulie 2012,în condiții financiare total dezavantajoase pentru Y1(contract prin care producțiaY1deși faptic era livrată beneficiarilor din Europa, era facturată scriptic cătreY2fiind încasată integral de aceasta, ulteriorY2achitând doar parțial către Y1 contravaloarea mărfurilor livrate și utilizând sumele încasate astfel discreționar).
Societatea Y2 (Elveția) este compania care a operat în cadrul grupului Y2 în calitate de regie de vânzări-practic entitatea prin care grupul respectiv a vândut către beneficiarii finali (operatori importanți de transport pe calea ferată din Europa) vagoanele produse sau reparate de către companiileproducătoare din cadrul grupului (fabricile de vagoane):Y1,Y27, Y15 și Y20-Cehia.
   De altfel Y2aoperat în cadrul grupului în calitate de entitate centralizatoare privind vânzarea către beneficiari a materialului rulant livrat sau reparat încă din perioada când grupul reprezenta divizia europeană a concernului american ..., structura respectivă fiind preluată și menținută ca atare de noii acționari ai grupului (redenumit Y2).
Acționarul unic (cu un procent de 100%) al societății Y2  a fost societateaY31 – inculpatul X1 controlând deci și activitatea firmei intra-grup Y2 (prin prisma poziției sale de acționar majoritar indirect al Y2 ).
 În acest sens reiterăm și susținerile martorului M27 (ce a exercitat pozițiile de administrator scriptic și director în cadrul firmei intra-gup Y2), care cu ocazia audierii sale de către autoritățile judiciare elvețiene (în executarea cererii de asistență judiciară internațională înaintată de către organul român de urmărire penală), a confirmat că societatea sus-amintită ”activa în cadrul grupului Y2”și că ”X1 era acționar și asociat administrator al grupului Y2” iar ”X2 era contabila grupului Y2..ce lucra la București în birourile Y2 România”.
    Potrivit aceluiași martor, sarcina sa inițială a fost de a transfera sediul societățiiY2dincantonul Zugo în cantonul Lugano, Elveția(”la cererea specifică a lui X1”) – respectivul martor precizând și că”nu a gestionat banii  societății și nici contabilitatea care era făcută în colaborare cu X2 de o societate din Zurich”.De altfel, martorul M27a precizat că a derulat doar câteva activități pentru firma Y2(transferul sediului, și câteva contacte în vederea obținerii de clienți pentru construcția de vagoane), nu a avut drept de semnătură pentru conturile bancare (cu excepția contului din Elveția) și nu a fost implicat faptic în vreo altă relație contractuală derulată prin intermediul acestei societăți.
    Conform înscrisurilor aflate la dosar (procuri notariale emise de reprezentanții Y2,decizii ale directoriloracestei societăți, contracte de împrumut între firmele intra-grup), inculpatul X1 a exercitat similar calitățile de administrator/director al acestei societăți-probatoriul cauzei relevând că acest inculpat, direct sau indirect (prin intermediul inculpatei X2) a condus/coordonat integral activitatea firmei intra-gupY2 (gestionând în acest sens și sumele de bani din conturile bancare ale acesteia).
     De altfel acest aspect a fost implicit confirmat și de către inculpatul X1(în declarația de suspect din data de 27.04.2016), în care a precizat că ”...a vândut către Y2(societate tip-holding pe care o utiliza pentru achiziții)companiile deținute în Europa (printre care și ...)..iar după achiziție a fost schimbat numele companiei ... în Y2 INDUSTRIES  Gmbh și a fost mutat sediul în cantonul Lugano-Ticino, Elveția” respectiv că ”Y2 INDUSTRIES  Gmbh era o casă de vânzări-interfața cu clienții din punct de vedere al vânzărilor și proiectare..unde era director cu drept de semnătură (alături de Y82, cetățean elvețian)”.
În același sens, inculpata X2(în declarația de suspect din data de 27.04.2016) a menționat că ”Y2 INDUSTRIES  Gmbh a fost cumpărată de X1 (prin Y2), în august 2006”- respectiva recunoscând totodată că ”în intervalul 2007-2012, a avut mandat pentru firma” și că ”a dispus plățile din conturile acestei firme (deschise la ING Bank București respectiv CITI Bank București) la solicitarea președintelui grupului X1”.Reiterăm că potrivit aceleiași inculpate, aceasta ”nu a avut putere de decizie în cadrul grupului Y2, de fiecare dată respectând dispozițiile președintelui grupului, respectiv dispozițiile lui X1”.
 Într-adevăr conform procurilor notariale din data de 11.10.2006, administratorii firmeiY2, LUGANOau împuternicit-o pe inculpata X2 (care la acea dată era și directorul financiar/ vicepreşedintele  societăţiiY2), să reprezinte intereseleîn relaţiile comerciale şi financiare cu terţe persoane pe teritoriul României, respectiva având inclusiv dreptulsă deschidă/opereze în conturile bancare sau să semneze/execute contracte în numele acestei societăți.
 Controlul direct sau indirect (prin intermediul inculpateiX2), exercitat de inculpatul X1asupra activității firmei intra-gupY2, Lugano,rezultă și din declarațiile altor inculpați/suspecți audiați în cauză  (ce fac referire expresă la aceasta societate – pe care o menționează în sfera controlului  avut de inculpatul X1la nivelul grupului Y2), astfel:
   Astfel, inculpata X3 (persoană care începând cu 2007 a activat în cadrul grupului Y2)a precizat în declarațiile de suspect/martor (dată anterior în cauză) că ”la Y2(unde a fost împuternicit pe relația cu banca fără drept de semnătură) ridica sume de bani din bancă din dispozițiile lui X1/X2 și preda banii acestora” iar ”X2 reprezentaY2șiY2”.
   Deasemenea inculpatulX5 (în declarația de suspect din 19.01.2021) a confirmat că ”Y2 este o firmă din grupul Y2 controlată de X1” iarinculpatul X8(în declarația de martor dată anterior) a precizat faptul că știa că ”Y2 avea ca acționar aceiași societate Y2(unde acționar principal era X1)”.
În acest context, probatoriul cauzei a relevat că în exercitareaacțiunii constante de gestiune frauduloasă a patrimoniului societății Y1,inculpatul X1(cu sprijinul inculpatei X2 și în conivență cu inculpata X6 și numitul X9 (în perioada derulării procedurii de insolvență a Y1), a utilizat poziția firmei intra-grup Y2  de regie/casă de vânzări în cadrul grupului Y2 pentru a reduce drastic disponibilitațile bănești ale societății Y1(respectiv și ale celorlalți doi producători români de vagoane intra-grup), afectând decisiv echilibrul financiar al acestora și determinând incapacitatea lor de plată.
Astfel, în anul 2007,Y2  Lugano a  încheiat distinct cu fiecare dintre producătorii români de vagoane intra-grup, Y1,Y27 și Y15contracte denumite  “Contract de fabricaţie “ şi care prevedeau în principal următoarele clauze :
-Y2(denumit ”titular” în contractele respective)prelua producţia celor trei producători intra-grup în vederea valorificării pe pieţele externe (produsele rămânând în proprietatea producătorilor până când ajungeau faptic la locul de livrare, moment în care titlul de proprietate trecea la titular);
-cei trei producători intra-grup nu aveau voie să încheie contracte pentru producţia realizată cu beneficiari din România decât cu acordul titularului, respectiv Y2.
-cei trei producători intra-grup suportau toate cheltuielile de producţie, transportul producţie la locul de livrare precum şi toate cheltuielile legate de licenţe de export sau alte autorizări necesare ;
-cei trei producători facturau către titular suma totală a cheltuielilor pentru fabricarea produselor (atunci când acestea erau livrate/acceptate conform comenzilor) iar titularul Y2 se angaja să plătească aceste facturi în 15 zile.
-reprezentanţii Y2 dar şi clienţii producţiei  (beneficiarii finali ai vagoanelor produse) aveau dreptul, cu o notificare prealabilă – să inspecteze fabrica şi procesul de producţie ;
-garanţiile, în general de 24 luni, urmau a fi suportate de către producători care se obligau să efectueze cu  promptitudine toate reparaţiile pe cheltuială proprie;
- părţile contractante nu puteau vinde, transfera sau cesiona drepturile sau obligaţiile oferite sau impuse de contract. 
Din analiza contractelor de fabricație respective rezultă că acestea au fost semnate în numele firmei Y2 de către inculpata X2(suspectulM3(coordonator al serviciului financiar-contabilitate la acel moment)semnând pentru Y1 contractul de fabricație aferent acestui producător intra-grup)).
   De menționat că din analiza documentelor au fost identificate și două exemplare ale aceluiași contract de fabricație (cu un conținut identic) ce apar ca fiind semnate în numele producătorului intra-grup Y1de către inculpatul/director general X8 și de către directorul economic Y32.
   Evident că față de probatoriul administrat (și expus anterior în expozitiv), semnarea contractelor de fabricație respective s-a făcut din dispoziția inculpatuluiX1(decidentul principal la nivelul grupului Y2) – inculpata X2precizând de alfel explicit în declarația de suspect că ”majoritatea actelor importante semnate ca mandatar/administrator statutar au fost făcute la solicitarea expresă a lui X1” respectiv ”toate inițiativele cu privire la decizii/semnări de acte erau ale acestuia” iar din ansamblul probatoriu a rezultat cert că acest inculpat a controlat și conducerea executivă a producătorului intra-grup Y1.
   De menționat că deși contractele de fabricație respective nu prevăd data semnării acestora, actele adiționale nr.2 și 3 (din 01.03.2010) fac referire expresă la data de 01.01.2007 de încheiere a acestor contracte.
Deasemenea deși conform art.11.1 coroborat cu art.11.1.1-11.1.3 din contractele de fabricație respective, se prevedea că termenul de derulare a acestor contracte începea de la data intrării în vigoare, urmând a se prelungi cu reînnoiri automate pe un an dacă nu erau terminate de comun acord sau în situațiile prev. de art.11.1.1-11.1.3  (ce prevedeau toate condiția înaintării unei notificări scrise de către partea ce dorea încetarea contractului), rubrica din preambul aferentă definirii/interpretării termenului ”data intrării în vigoare” nu conținea vreo mențiune – rezultând practic că în contractele de fabricație respective nu era reglementat termenul inițial (stabilit de părți) de derulare a acestora.
Consecința încheierii contractelor de fabricație respective cu firma intra-grup Y2,a fost că,începând cu anul 2007 (ianuarie), producătorii români intra-grup Y1,Y27 și Y15 au devenit practic subfurnizori (centre de producție) ai grupului Y2, fără să mai poată controla relațiile contractuale și financiare cu beneficiarii (clienții) externi.Practic, conform conținutului acestor contracte,Y1(ca și ceilalți doi producători români intra-grup)nu mai aveau controlul asupra contractelor/încasărilor de la beneficiarii finali externi– sumele de bani datorate de aceștia (pentru producția faptic livrată de producătorii intra-grup) fiind încasate de către ”casa de vânzări”Y2, care trebuia să le transfere ulterior fiecărui producător respectiv în funcție de produsele/mărfurile faptic livrate.
În acest sens, raportat la circuitul scriptic și faptic de derulare a respectivelor contracte de fabricație, suspectul M3(unul din semnatarii documentelor respective), a precizat (în declarația din 17.06.2021) următoarele:
”..Începând cu 2007, s-a luat decizia ca toate livrărilede vagoane din cele trei fabrici să fie făcute numai prin Y2, aceasta având relația cu beneficiarul extern pe baza contractelor de fabricație și a programului de livrări...
  Fiecare fabrică factura un anumit număr de vagoane către Y2(cu TVA-ul aferent) iar ulterior vagoanele erau livrate direct (de producători) către beneficiarii externi;pentru livrări se întocmeau documente de livrare cu confirmarea că vagoanele au ajuns la destinația finală.
După facturarea între fabrică și Y2, produsele erau facturate de acesta din urmă către beneficiarii finali externi, fiind menționate aceleași sume;sumele de bani aferente produselor livrate erau încasate în conturile Y2 iar ulterior acesta trebuia să transfere banii către Y1”(și ceilalți doi producători).
    Derularea circuitului în cauză a fost de altfel confirmată și de către inculpațiiX1(care a menționat că ”Y2nu practica vreun ados comercial la facturile emise de partenerii externi pentru mărfurile primite de la Y1”), X2, X8și de către martorii M2 (în declarația din 27.04.2016) și M10 (fost economist/șef serviciu vânzări în cadrul Y1) respectiv rezultă din conținutul documentelor contabile (facturi, balanțe, fișe client, extrase cont) aparținând  Y1și al înscrisurilor  (contracte, facturi, extrase de cont) provenind de la reprezentanții beneficiarilor externi (urmare executării de către organelor judiciare competente din Germania și Austria a unor ordine europene de anchetă emise de către organul român de urmărire penală).
    Deasemenea, conform aceluiași probatoriu a rezultat că deși beneficiarii externi au plătit inițial doar parțial unele facturi (întrucât s-au reținut garanțiile de execuție în procent de 5% pe durata de garanție a vagoanelor), ulterior cu ocazia livrărilor regulate se transferau și restul sumelor și că nu au existat situații concrete în care beneficiarii finali externi să fi renunțat/diminuat cantitățile ferme stabilite prin contractele cu firma intra-grup Y2.
    Totodată a rezultat că Y1a fost desemnat ca reprezentant fiscal al Y2,având ca obiectiv principal deducerea/recuperarea taxelor privind TVA pentru livrările intracomunitare de vagoane de către cei  trei producători români intra-grup (Y1,Y27 și Y15).
    Sintetizând, conform contractelor de fabricație, deși circuitul faptic de livrare a vagoanelorera direct (producător – beneficiar extern), circuitul scriptic și financiar presupunea ”interpunerea” firmei Y2–societatea respectivă având obligația de a achita către producătorii români intra-grup Y1,Y27 și Y15 sumele aferente contravalorii produselor livrate (pe care le încasase anterior de la beneficiarii finali externi).
     De precizat că ”politica managerială” de centralizare a vânzărilor în cadrul unui grup-tip holding de societăți nu reprezintă în principiu un aspect eronat, dacă în conformitate cu prevederile contractuale, sumele încasate de ”casa de vânzări” ar fi fost transferate producătorilor intra-grup corespunzător mărfurilor livrate.
Probatoriul cauzei a relevat cert însă că, în intervalul ianuarie 2007-iulie 2012, în derularea contractelor de fabricație respective,deși a încasat integralproducția Y1 (cât și a celorlalți doi producători români intra-grup) livrată faptic beneficiarilor din Europa, firma Y2 nu a achitat acestora sau a achitat sume cu mult inferioare contravalorii produselor livrate (inculpatul X1 dispunând practic utilizarea sumelor astfel încasate în cauză în mod discreționar) – fapt ce a afectat grav echilibrul financiar al  societății Y1 (cât și celorlalți doi producători), întrucât a determinat reducerea drastică a disponibilităților bănești, supraîndatorarea acestora și în final incapacitatea lor de plată.
În fapt,în exercitarea acestoracțiuni distincte constante de gestiune frauduloasă a patrimoniului societății Y1(și a celorlalți doi producători), s-a creat acestora o situație de ”blocaj” în care deși firmele intra-grup Y1,Y27 și Y15 erau din punct de vedere economic profitabile (creșterea profitului/cifrei de afaceri) și funcționau bine (produceau/reparau și livraumaterial rulant și își îndeplineau comenzile emise de beneficiari), acestea își primeau doar parțial (doar sume cu mult inferioare)contravaloarea produselor livrate.În mod logic, consecința neîncasării respectivelor sume de la Y2a constat în înrăutățirea stării economico-financiare a Y1(cât și celorlalți doi producători români intra-grup), ținând cont că în prețul vagonului erau incluse costuri esențiale de producție cum arfi:salariul personalului angajat, plata furnizorilor de materii/materiale și servicii/componente de vagoane precum și taxele datorate bugetului de stat și bugetului local.
Faptul că administratorul /reprezentantul firmei intra-grup Y2 (inculpații X1și X2) și-au propus/urmărit/realizat încă de la încheierea contractului de fabricație să nu achite integral către Y1  sumele de bani încasate aferente contravalorii produselor livrate beneficiarilor externi de către acest producător, rezultă de altfel din coroborarea unor aspecte faptice referitoare la”ascunderea/inducerea în eroarea membrilor consiliului de administrație cu privire la necesitatea/încheierea/implementarea acestui contract”,”modulde derulare a relației scriptice contractuale dintre firma Y2 și beneficiarii externi” respectiv ”modulregulatde îndeplinire a obligațiilor contractuale de către partea Y2” -inculpatul X1  (cu sprijinul/conivența inculpaților X2, X8 și X6 respectiv a numitului X9)acționând astfel constant în vederea derulării frauduloase a acestui contract, în intervalul ianuarie 2007 – iulie 2012 (când a avut loc vânzarea activelor Y1 cătresocietatea terțăY6) în sensul neplății/nerecuperării sumelor astfel datorateY1cu consecința prejudicierii grave a intereselor financiare ale acestui producător.
În acest sens, raportat la rolul discreționar exercitat de inculpații X1șiX2vizaviși de această decizie (încheierea/derularea respectivului contract de fabricație) cu impact financiar important asupra lichidităților societății Y1,sunt relevante și declarațiile martorilor M12 (din 06.06.2018 și 02.04.2021), M13 (din 06.06.2018 și 23.04.2021) și M14 (din 06.06.2018 și 08.04.2021)-martorii respectivi precizând că în calitatea acestora de membrii ai consiliului de administrație al societățiiY1(desemnați atât din partea acționarului majoritar Y2cât și a acționarului minoritar Societatea de Investiții Oltenia) nu au cunoscut respectiv nu au fost în fapt informați corespunzător cu privire la încheierea/derularea contractului de fabricație încheiat de acest producător cu firma intra-grup Y2.
   Astfel, martorul M12a precizat că ”membrii consiliului de administrație aveau un rol formal”, ”știe că procesul de vânzare al vagoanelor produse de societățile din cadrul grupului Y2 era centralizat însă nu știe detalii despre încasări iar rațiunea a fost să înlăture o eventuală concurență între societățile grupului” respectiv ”nu știe amănunte despre relația contractuală cu Y2însă își amintește că existau clienți ce se aflau în afara zonei de TVA comunitar și acesta a fost raționamentul pentru care li s-a spus atunci că a fost înființată această societate care probabil era controlată tot de Y2”precum și că ”toate contractele treceau prin Y2 și erau probleme cu încasările”.
Deasemenea martorul M13 a menționat că ”i s-a părut ciudată înființarea Y2întrucâtpână în 2007, Y1 desfășura relații comerciale bune cu partenerii externi”,”i s-a spus de către directorul X8 că beneficiarii externi nu mai doresc să lucreze în mod direct cu Y1 și că va trebui să colaboreze cu Y2”respectiv”deși tot solicitau informații despre contractele încheiate de Y1 cu societățile intra-grup, consiliul de administrație nu a fost niciodată informat în mod complet și concret despre aceste operațiuni”precum și că ”contractele încheiate de Y1 cu celelalte societăți din grupul Y2 nu au fost niciodate prezentate în consiliul de administrație și nici supuse aprobării”.
 Similar martora M14a confirmat că ”nu a știut despre înființareaY2și aveareprezentarea că relațiile dintre Y1 și beneficiarii externi se desfășurau în mod direct” și că ”nu cunoaște nimic despre contractele încheiate de Y1 cu celelalte societăți din grupul Y2, nefiind supuse discuției/aprobării consiliului de administrație încheierea unor astfel de contracte”- martora respectivă aflând ulterior, în anul 2016, din presă pentru prima dată despre existența unei ”legături contractuale” între Y1 și Y2(în contextul anchetării penale a unor persoane din conducerea Y1).
   Într-adevăr cu ocazia cercetărilor în cauză, nu au fost identificate hotărâri sau decizii ale consiliului de administrație al societățiiY1din caresă rezultepunerea în discuție/aprobarea de către această structură de conducere a contractului de fabricație încheiat de societatea Y1cu firma intra-grup Y2.
   Prin urmare, rezultă probatoriu cert că membrilor consiliului de administrație al Y1(teoretic structura cu rol executiv cel mai mare și care includea și reprezentanții acționarului minoritar Societatea de Investiții Oltenia), nu li s-a prezentat respectiv nu au cunoscut concret situația financiară reală în legătură cu încheierea/derularea contractului de fabricație din 01.01.2007 – ”politică” ce desigur a fost impusă conducerii Y1  de către inculpatul X1(decidentul principal la nivelul grupului Y2), în scopul ascunderii/inducerii în eroare a membrilor consiliului de administrație cu privire la necesitatea/încheierea/implementarea acestui contract tocmai față de intenția frauduloasă de derulare a acestuia în dauna intereselor financiare ale acestui producător.
   În acest sens, martorul M13 (în declarațiile din 06.06.2018 și 23.04.2021) a susținut în plus că ”nu li se prezenta situația financiară în concret iar directorul general X8 le prezenta elemente generale care aveau ca scop inducerea lor în eroare” iar ”directorul financiar M3 era timorat și reținut în oferirea de informații, spunându-li-se explicit că era nevoie de acordul lui X1 în vederea comunicării de informații privind Y1” și ”că deși din situațiile financiare rezulta existența unor relații comerciale intra-grup de o amploare importantă, le erau furnizate informații doar despre relațiile comerciale desfășurate cu Astra și Y15 ca furnizori de bunuri ai Y1”.
  Totodată din probatoriul administrat a rezultat că faptic relația contractuală dintre Y2 și beneficiarii finali externi era gestionată tot de angajaţii  Y1( care se ocupau efectiv de  întocmirea tuturor actelor  inclusiv  întocmirea facturilor emise de catre Y2către clienții externi) – aspect ce denotă că scopul ”contractelor de fabricație” a fost în realitate ”preluarea controlului direct” asupra sumelor de bani ce trebuiau să intre în conturile producătorilor Y1,Y27 și Y15.
  Astfel în declarația din data de 08.06.2016, martorul M10 (fost angajat al Y1, în intervalul 1999-2012, în calitate de economist/șef serviciu vânzări) care avea printre atribuții ”întocmirea facturilor către Y2(facturile întocmite fiind în euro iar pe acestea era trecut atât cumpărătorul Y2cât și beneficiarul final)”, a precizat că ”întocmea și facturile societății elvețieneY2 către beneficiarii finali, facturi ce erau întocmite la același preț/valoare cu facturile emise de Y1 către Y2”.
   Aceste aspecte a fost reiterate de același martor și în declarația din data de 29.01.2021, unde a aconfirmat că ”a desfășurat activități pentruY2 în sensul că făcea facturi ”în oglindă” – factura între Y1 și Y2aceeași marfă pe care o factura între Y2 și beneficiarii finali”respectiv ”factura aceleași  valori întreY1șiY2cât și întreY2și beneficiarii finali..iar de înregistrarea încasărilor nu se ocupa departamentul vânzări”.Potrivit martorului respectiv în plus ”în 2008 a dobândit în cadrul Y1 și funcția de project manager, ocazie cu care i-au fost alocate contractele de vânzare-cumpărare cu beneficiarii finali .............. (desigur încheiate cuY2)calitate în care a ținut legătura cu project managerul beneficiarului final referitor la actualizarea periodică a stadiului derulării contractelor..iar din parteaY2 nu ținea legătura cu nicio persoană”- aspecte ce confirmă că scopul încheierii contractelor de fabricație a constat doar în ”controlul încasărilor”, restul relației contractuale cu beneficiarii finali fiind gestionată faptic tot de către angajații Y1.
În ceea ce privește derularea contractelor de fabricație din 01.01.2007, probatoriul cauzei a relevat cert că în intervalul ianuarie 2007-iulie 2012 (când activele celor trei producători români intra-grup au fost preluate de către societatea terță Y6), prin executarea acestor contracte, s-a creat situația în care practic acționarul majoritar Y31(indirect prin societatea controlatăY2) a preluat producția celor trei producători români intra-grup (Y1,Y27 și Y15) respectiv controlul încasărilor de la beneficiarii finali externi (aferente contravalorii mărfurilor livrate) și a achitat doar parțial această producție - inculpatul X1 utilizând/dispunând de sumele astfel încasate în mod discreționar cu afectarea gravă a echilibrului financiar al producătorilor sus-amintiți.
Astfel, raportat la producătorulY1,potrivit  documentelor contabile (balanța de verificare analitică aferentă lunii septembrie 2012 - fișele conturilor corespunzătoare”clientului”Y2) coroborate cu procesul verbal din data de 02.12.2021 al organului de urmărire penală privind analizarea/studiereabalanțelor lunare de verificare analitică ale Y1din perioada 2006 – 2013 și concluziile raportului de expertiză contabilă judiciară nr.,,, (conform răspunsului formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.C.punctul 1 lit.e),soldul neîncasat (valoarea mărfurilor livrate și neîncasate) cu firma Y2  la ieșirea din procedura de insolvență a Y1 (octombrie 2012) era în cuantum de 69.762.606,61 lei(în echivalent 17.572.444,98 euro calculat la cursul valutar mediu de 3,97 lei/euro de la nivelul  ianuarie 2007-octombrie 2012).
În acest senseste și procesul verbal din data de 05.01.2016 al organului de urmărire penală privind analizarea balanțelor lunare de verificare analitică ale Y1din intervalulianuarie-decembrie 2012 cu privire la debitorul Y2 din carerezultă într-adevărcă la data de 30.09.2012, soldul total neîncasat (valoarea mărfurilor livrate și neîncasate) cu firma Y2 era în cuantum de 69.762.606 lei.
Procedând la analiza cronologică a derulării contractului de fabricație încheiat cu firma Y2,au rezultat probatoriu următoarele:
Potrivitdocumentelor contabile aparținândY1(balanța de verificare analitică întocmită la data de 31.12.2007) coroborate cuprocesul verbal din data de 02.12.2021 al organului de urmărire penală privind analizarea/studiereabalanțelor lunare de verificare analitică ale Y1din perioada 2006 – 2013 și concluziile raportului de expertiză contabilă judiciară nr.,,, (răspunsul formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.B.punctul 6), la data de 01.01.2008 (deci  doar la un an de la încheierea contractului de fabricație), valoarea producției prestate și neîncasate deY1de laY2 era în cuantum de 58.826.564,06 lei.
Deasemenea, conform  acelorași înscrisuri contabile (balanța lunară de verificare analitică aferentă octombrie 2008) coroborate cu același proces-verbaldin data de 02.12.2021 al organului de urmărire penală și răspunsul formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.B.punctul 4 (din raportulde expertiză contabilă judiciară sus-indicat), la data de 09.10.2008,Y1avea de încasat de laY2suma de 56.454.091,68 lei.
Totodată,documentele contabile aparținând Y1(balanța de verificare analiticăaferentă noiembrie 2010 în referire la soldul ”clientului” Y2)coroborate cuacelași proces-verbaldin data de 02.12.2021 al organului de urmărire penalăși raport de expertiză (răspunsul formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.C.punctul 1 lit.a),relevă că, la data de04.11.2010 (la intrarea în procedura de insolvență), valoarea producției prestate și neîncasate deY1de laY2 era în cuantum de76.781.746,54 lei.
În acest sens este șiraportul asupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a debitoareiY1(document întocmit în decembrie 2010 de administratorul judiciarY3), care menționează căvaloarea creanței deținute de societatea Y1, la data de 31.10.2010 (deci anterior intrării în insolvență), în raport cu firma intra grup Y2 era în cuantum de 76.781.746,54 lei.
   Potrivit concluziilor aceluiași raportasupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a debitoareiY1,”un element cu o pondere deosebit de mare în ce privește lichiditatea și în final chiar și poziția financiară a societății l-a reprezentat volumul foarte mare al sumelor datorate de Y2 Industries, creanțe în creștere an de an și care dacă ar fi fost reglementate la timp ar fi schimbat fundamental situația(financiară)”.
Prin urmare rezultă din ansamblu probatoriu evident achitarea doar parțială a producției livrate de către Y1și creșterea constantă (în intervalul 2007-2012)  a ”datoriilor” firmei Y2către acest producător.
Rezultatul derulării contractelor distincte de fabricație încheiate cu ceilalți doi producători români intra-grup (Y27 și Y15) a fost similar –aspect care nu relevă decât intenția infracționalăinculpatului X1care prin executarea frauduloasă a acestor contracte (în baza unor rezoluții infracționale separate derulate cu participanți distincți) a urmărit indirect decapitalizarea producătorilor români de material rulant intra-grupY1,Y27 și Y15 (și care erau la acel moment principalii reprezentanți ai industriei de vagoane din România).
Astfel,conform documentelor contabile aparținând PV2 rezultă căla data de 16.11.2010 (anterior intrării în insolvență a acestui producător român intra-grup),valoarea producției livrate și neîncasate deY27de laY2 era în cuantum de 116.272.620,26 lei (27.071.622,88 euro).
   De asemenea, potrivit documentelor contabile aparținând Y15   rezultă că la data de 16.11.2010 (momentul intrării în insolvență și a acestui producător român intra-grup),valoarea producției livrate și neîncasate deY15de laY2 era în cuantum de 68.308.570  lei (15.895.325,08 euro).
De asemenea, în urma analizării documentelor de la dosarul de faliment al firmei Y2, Lugano(înaintate la dosar, în urma executării de către organele judiciare elvețiene a unei cereri de asistență judiciară internațională emise de către organul român de urmărire penală), a rezultat că în procedura de insolvență a acestei societăți (deschisă în data de 18.10.2012 în fața autorităților competente elvețiene), a rezultat că producătorii români intra-grup Y27 și Y15 (prin administratorul judiciar Y84) s-au înscris la masa credală a societății Y2cu creanțe în valoare de28.300.929,52 euro (raportat la Y27) respectiv 18.467.143,64 euro și 404.425,70 lei (raportat la Y15) – ambele decurgând din neexecutarea culpabilă de către cocontractantul Y2(în sensul neplății contavalorii produselor livrate) a prevederilor contractelor de fabricație din 01.01.2007.
  Conform acelorași documente, în luna octombrie 2013, și producătorul Y1 s-a înscris la masa credală a firmei Y2 cu suma de 18.203.500 CHF - franci elvețieni (în echivalent lei 65.714.635 lei conform cursului valutar mediu de 3,61 lei/franc elvețian doar de la nivelul lunii  octombrie 2013). 
În exercitarea rezoluției  distincte de gestiune frauduloasă a  patrimoniului Y1(prin reducerea disponibilităților bănești),inculpațiiX1 și X2(ultima prin prisma poziției de director financiar al grupului Y2),auacționatastfel constant în intervalul ianuarie 2007 – octombrie 2012 (când a avut loc intrarea în insolvență a firmei Y2) în sensul nerecuperării (la scadență sau ulterior) asumelor pe care  producătorulY1le avea de încasat (în baza contractului de fabricație din 01.01.2007) de la ”casa de vânzări”Y2cu consecința prejudicierii grave a intereselor financiare ale acestui producător român intra-grup.
Relevante în acest sens sunt și declarațiile următorilor inculpați/suspecți/martori audiați în cauză după cum urmează:
Astfel, inculpatul X8 (în declarația de suspect din data de 27.04.2016), a precizat că ”Y1 nu mai primea banii de la grupul Y2 pentru marfa vândută sau primea sume mult inferioare mărfurilor vândute” respectiv ”creșterea datoriilor grupului Y2 a avut loc mai ales în intervalul 2008-2010, iar în vederea desfășurării activităților curente, Y1 a fost nevoită să contracteze împrumuturi bancare” precum și că ”împreună cu directorul economic Y1, a solicitat conducerii grupului Y2 să-și plătească datoriile dar de fiecare dată X1/X2 au argumentat că grupul nu are lichidități”.
   Deasemenea, suspectul M3 (în declarația din 17.06.2021 cât și în declarația anterioară de martor din 29.08.2014), a menționat similar că ”în ședințele AGA și ale consiliului de administrație” s-a ridicat problema recuperării creanței și de la Y2, primind doar asigurări că se vor întreprinde diligențe în acest sens” și că ”având în vedere situația financiară aY1s-a solicitat în mai multe rânduri încasarea creanțelor de laY2”.
   Totodată martorul M2 (în declarațiile din 28.10.2015 și 27.04.2016), a confirmat că ”importante sume de bani (de aprox.60-70 milioane de lei) nu au fost încasate de laY2” iar martorul M12 a declarat că ”probabil că și încasările erau centralizate și era o problemă cu încasările pe circuitul de firme intra-grup”.
   Similar, martorul M13 (în declarația din datele de 06.06.2018) a precizat că ”atât el cât și colegii din consiliul de administrație au solicitat recuperarea creanțelor de la acționarii majoritari și de la afiliați primind asigurări din partea directorului generalX8 că se vor face demersuri” respectiv că ”s-a pus problema recuperării contravalorii mărfurilor livrate către beneficiarii externi de la Y2dar X8 le-a spus că sunt probleme cu calitatea vagoanelor, că se încasează greu sumele de bani și că beneficiarii sunt nemulțumiți”.
În același sens este și declarația martorului M21 din data de 07.06.2018 (reprezentant al creditorului chirografar Y29 – furnizor intern al Y1  în intervalul 2004-2010) care a susținut următoarele:
”..Cunoștea din relatările unor persoane din Y1 ca Y1  avea de primit de la o societate din grup suma de 22 de milioane de euro...din spusele directorului economic M3 a înțeles că Y1 nu mai avea contracte directe cu beneficiarii externi și că operațiunile de vânzare/încasare se desfășurau printr-o altă societate.M3 i-a spus că Y1 nu dispune de bani și că el tot insista la X2 să-i trimită bani în societate și nu a primit nimic..iar anterior procedurii de insolvență din discuțiile purtate cu reprezentanții Y1 în legătură cu sumele de bani datorate Y29, i se răspundea că banii societății erau administrați de X2”.
   Toate aceste susțineri trebuie privite în contextul unui circuit decizional ierarhic unde ”și plățileY2  către Y1 erau stabilite și aprobate de către bordul/conducerea/reprezentanții Y2 ”(în fapt inculpații X1 și X2 - subordonata directă a acestuia pe linie financiară la nivelul grupului) – aspect confirmat constant în cauză în declarațiile date de către martoriiM2,M12,M13,M21,M17(prin analogie cu plățile către producătorul Y27), M18(prin analogie cu plățile către producătorul Y15), în declarația reprezentantului părții civile P3,și în declarațiile de martor anterioare/suspect ale inculpatului X8 respectiv ale suspecților M3 și X10. 
    Practic în intervalul ianuarie 2007  – noiembrie 2010 (când Y1 a intrat în procedura de reorganizare), conducerea executivă a acestei societăți nu a avut libertatea de acțiune privind posibilitatea de încasare și a acestor creanțe intra-grup (derivând din sumele datorate de către Y2urmarenerespectării integrale a obligațiilor de plată a facturilor emise de producător în baza contractului de fabricație din 01.01.2007) – probatoriul administrat conducând la concluzia logică că și ”neîncasarea acestor creanțe” a fost o decizie luată de inculpatul X1 care a controlat în fapt conducerea executivă a firmei Y1.
   Evident că în exercitarea acestei rezoluții, inculpatul X1 a acționat și cu sprijinul inculpateiX2(persoană care conform probatoriului a realizat/asumat și și-a exercitat concursul în sensul îndeplinirii dispozițiilor inculpatului X1în dauna intereselor financiare ale societățiiY1inclusiv raportat la încheierea și executarea contractului de fabricație din 01.01.2007).
     De altfel, sub aspect subiectiv intenția inculpatului X1 ”de lipsire” a Y1de  lichiditățile aferente și sumelor de bani aferente mărfurilorlivrate (de acest producător) ce fuseseră încasate și neachitate  de Y2,rezultă implicit din poziția exprimată în acest sens de acesta cu ocazia audierii sale-inculpatul respectiv precizând (în declarația de suspect din data de 27.04.2016) că ”a urmărit o politică de grup și nu interesul unei singure societăți”   
Similar, inculpata X2 a precizat (în declarația de suspect din 27.04.2016) că a realizat faptul că ”X1 nu a mai dorit reinvestirea banilor în companiile de producție ce le patrona” și că ”a dispus plățile din conturileY2 la solicitarea președintelui grupului X1”.
    Practic cei doi inculpați, recunosc implicit (raportat și la acest act material de gestiune a respectivei creanțe din patrimoniul Y1) că, în cadrul grupului Y2,societatea Y1  a fost folosită  ”ca o simplă anexă de procurare de lichidități” neurmărindu-se în fapt interesele financiare ale acesteia în cadrul grupului de societăți respectiv.
De altfel, acest aspect rezultă și din analiza trasabilității sumelor de bani transferate de către beneficiarii externi (aferent producției livrate faptic de către producătorii români intra-grup Y1,Y27 și Y15), după cum urmează:
În urma analizei extraselor de cont ale firmei Y2(aferente conturilor bancare deschise la CITI BANK România) sintetizată în procesele verbale de verificareîntocmit de organul de urmărire penală (în data de 12.10.2015 și24.11.2021) coroborat cu concluziile raportului de expertiză contabilă judiciară nr....... (conform răspunsului formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.B.punctul7),a rezultat că în intervalul 01.01.2008(începând din aprilie)-08.10.2008, această societate a încasat de la beneficiarii finali externi, aferent producției realizate deY1și livrate faptic (prin intermediul Y2 în baza contractului de fabricație din 01.01.2007), suma totală de 5.243.757 euro –din care, nu a virat nicio sumă către (la ordinul) producătorul Y1.
    Conform acelorașiprocese verbale și răspuns expertal, din suma respectivă astfel încasată,suma totală de 4.915.101,69 euro a fost transferată de Y2fie către alte societăți din cadrul grupuluiY2, fie s-au făcut plăți la ordinul (pentru) societatea intra-grupY15sau către o societate din afara grupului Y2
    Deasemenea potrivit proceselor verbalede verificare autorizată a extraselor de cont aparținând firmei Y2(aferente conturilor bancare deschise la CITI BANK România), întocmite de organul de urmărire penală (în datele de 12.10.2015 și 24.11.2021), a rezultat că șiîn intervalul 09.10.2008-19.11.2008, această societate a încasat de la beneficiarii finali externi, aferent producției realizate deY1și livrate faptic (prin intermediul Y2 în baza contractului de fabricație din 01.01.2007), suma totală de 1.844.375 euro – din care doar suma de 200.000 euro  a fost ulterior transferată la ordinul (pentru) producătorul Y1 (în data de 04.12.2008), restul astfel încasat fiind transferat de Y2fie către o altă societate din cadrul grupuluiY2 (Y15), fie s-au făcut plăți în numelesocietăților intra-grupY15 respectiv Y27.
În acest sens, sintetizând, din coroborarea acestor procese verbale și răspunsului expertal, concluzionăm că în intervalulîn intervalul ianuarie-decembrie 2008 (deci doar aferent anului 2008), din sumatotală de 7.088.132 euro transferată de către beneficiarii externi aferent producției faptic realizate și livrate de către producătorul intra grup Y1 și încasată deY2în baza contractului de fabricație din 01.01.2007, doar suma de 200.000 euro a fost ulterior transferată la ordinul (pentru) producătorul Y1 – restul de 6.888.132 euro fiind transferat discreționar  din dispozițiile inculpatului X1 (în conformitate cu ”strategia sa de management”) în interesul altor firme intra grup sau din afara grupului Y2
De precizat că analiza integrală pe baza extraselor de cont a trasabilității sumelor de bani (aferentă producției livrate faptic de către producătorul român intra-grup Y1), nu a putut fi efectuată în cauză din următoarele motive:
Raportat la sumele de bani încasate începând cu anul 2008 de către firma Y2,în conturile deschise la unitatea bancară  ABN AMRO România SA, trebuie precizat că la data de 23.09.2008, această entitate bancară și-a schimbat denumirea în RBS BANK România SA, ulterior fiind radiată din registrul instituțiilor de credit la data de 01.09.20013, urmare fuziunii prin absorbție cu The Royal Bank of Scotland PLC (bancă absorbantă).Noua entitate a funcționat sub denumirea The Royal Bank of Scotland PLC Edinburgh – Sucursala România, până la data de 31.10.2015, dată la care și-a încetat activitatea operațională pe teritoriul României.
   Față de acest aspect, și având în vedere inexistența vreunei entități interne ce ar fi deținut arhiva electronică a RBS Bank România SA (după 31.10.2015), organul de urmărire penală a depus diligențe autorizate în vederea intrării în posesia extraselor de cont aparținândfirmei Y2(aferente conturilor bancare deschise laRBS Bank România SA) prin emiterea unor ordine europene de anchetă în acest sens- autoritățile competente din Marea Britanie refuzând repetat punerea în executare a acestor instrumente procedurale de cooperare cu motivația ilogică că solicitările în cauză fac referire la conturicuun număr de indicativ bancar de România (și nu de Marea Britanie).
  Similar, autoritățile judiciare elvețiene au refuzat repetat executarea cererilor de asistență judiciară internațională care vizau identificarea datelor contului bancar utilizat de firma Y2în Republica Federală Elveția respectiv comunicarea  datelor privind tranzacțiile financiare derulate de această persoană juridică prin intermediul contului bancar respectiv – motivat de imposibilitatea admiterii unor asemenea solicitări ”generale”raportat la jurisprudența elvețiană.
Utilizarea discreționară însă de către inculpatulX1 a sumelor de bani încasate de către firma Y2 de la beneficiarii finali externi (aferent producțieirealizate și livrate de către producătorii Y1,Y27 și Y15), rezultă însă indubitabil și din coroborarea celorlalte documente bancare și contractuale existente la dosar, astfel:
   Conform  procesului verbal de verificare autorizată a extraselor de cont aparținând firmei Y2(aferente conturilor bancare deschise la ING BANK România), întocmit de organul de urmărire penală (în data de 18.01.2016), a rezultat că în intervalul 04.10.2007-15.06.2010, această societate a virat în conturile producătoruluiY1suma totală de 59.918.399 euro (din care 1.300.000 euro în numele Y15 și 58.618.399 euro pentru mărfurile livrate).În aceiași perioadă, din aceleași conturi, au fost făcute plăți și către ceilalți producători de vagoane intra-grup (Y27, Y15 și Y20-Cehia).
Potrivit aceluiași proces verbal, în urma analizării extraselor privind și acest cont colector al Y2(în care era încasată de la beneficiarii externi contravaloarea mărfurilor livrate de producătorii intra-grup), a rezultat că au fost efectuate plăți în sume însemnate (de ordinul milioanelor/sutelor de mii /zecilor de mii de euro) și către alte societăți din grupul Y2 respectiv alte persoane juridice/fizice după cum urmează:
-în intervalul 29.09.2008-08.11.2010, către firma Y31(acționar majoritar al firmelor din grupul Y2 dar și deținător al 100% din acțiunile Y2)a fost transferată suma totală de 1.145.500  euro (din care suma de 402.000 euro cu titlu de împrumut);
-în intervalul 05.06.2008-09.07.2010, către firma Y31(deținută în proporție de 100% de Y2S.A. ) a fost transferată suma totală de 5.830.000 euro(din care 512.405 euro plătită în numele Y1 iar restul în numele producătorilorY27, Y15 și Y20-Cehia și cu titlu de contravaloare facturi);
-în intervalul 25.02.2009-05.11.2010, către firma Y38(compania ce asigura bilete de avion pentru toate firmele din grupulY2și care avea ca acționar majoritar cu o cotă de 95% firma Y2S.A. )a fost transferată suma totală de 1.371.281 euro(cu titlu de contravaloare facturi/avans/transfer/plată în numele altor societăți);
-în intervalul 31.07.2008-01.04.2010, către firma Y39 (firmă ce era administrată de către numitul Y40–persoană ce în intervalul 2005-2012 a ocupat funcție de vicepreședinte responsabil cu dezvoltarea strategică în cadrul Y2) a fost transferată suma de 179.584 euro (cu titlu de contravaloare facturi);
-în intervalul 23.11.2009-21.01.2010, către firma  Y41 (firmă din grupul Y2), a fost transferată suma de 182.209 euro (cu titlu de plată);
-în intervalul 24.09-30.09.2008, către firma Y42 (firmă din grupul Y2), a fost transferată suma de 52.074 euro (cu titlu de contravaloare facturi);
-în data de 26.08.2008, către firma Y2 Service  a fost transferată suma de 10.510 euro (cu titlu de împrumut);
-în intervalul 31.07.2008-01.10.2010, către societatea de avocatură ”Y44” (firma de avocatură a grupului Y2, condusă de inculpatulX5), a fost transferată suma de 273.553 euro (cu titlu de contravaloare facturi);
-în intervalul 31.07.2008-29.08.2008, inculpatul X5a primit (în contul său deschis la ING Bank București) de laY2suma totală de3.784 euro (cu titlu de raport de cheltuieli).
-în intervalul 24.07.2008-24.08.2010, inculpatul X1 a beneficiat direct de suma totală 850.136euro (cu titlu de salariu/avans salariu/plată în numele altei societăți/plată în numele inculpatului), primită astfel:
•	suma de 752.370 euro a fost transferată în contul său deschis la ... București;
•	suma de 39.210 euro a fost transferată într-un cont deschis la banca Credit Lyonnais Paris;
•	suma de 58.556 euro a fost achitată la SAM Rigel Gerance Floridian Monaco în numele luiX1.
-în intervalul 11.06.2009-09.12.2009, inculpatul X4  a primit (în contul său deschis la ... București) de la Y2 suma totală de 830.593 euro (cu titlu de avansuri/salarii).
  Conform procesului verbal de verificare autorizată a extraselor de cont aparținând firmei Y2(aferente conturilor bancare deschise la CITI BANK România), întocmit de organul de urmărire penală (în data de 18.11.2021), a rezultat căși din acest cont colector al Y2(în care era încasată de la beneficiarii externi contravaloarea mărfurilor livrate de producătorii intra-grup),  au fost efectuate plăți în sume însemnate (de ordinulsutelor de mii /zecilor de mii de euro)  și către alte societăți din grupul Y2 respectiv alte persoane juridice/fizice după cum urmează:
-în data de 25.05.2009  către firma afiliată Y43 (deținută majoritar tot de către firma Y2S.A. ) a fost transferată suma totală de 100.000 de lei;
-în data de 31.08.2009, către firma Y38a fost transferată suma de 45.000 euro;
-în data de 29.08.2008, către firma Y39  a fost transferată suma de 10.000 euro;
-în intervalul27.06.2008-04.05.2009, către societatea de avocatură ”Y44”, a fost transferată suma de 47.500 euro;
-în intervalul  01.07.2009-23.11.2009, către firma  Y41 , au fost transferate sumele de 250.000 lei și 200.000 euro;
-în data de 02.04.2010, către firma  Y45 (controlată indirect de inculpatulX1 prin firma offshore Y46), a fost transferată suma de 400.000 lei;
-în data de 24.11.2008, către firma offshore Y47, a fost transferată suma de 200.000 euro;
-în data de 28.08.2009, inculpatul X4  a primit (în contul său deschis la ... București) de la Y2suma totală de 100.000 euro (plată în numele inculpatuluiX1).
   Cu ocazia audierii sale (în declarația de suspect din 27.04.2016), inculpatul X1a precizat referitor la plățile sus-menționate efectuate din conturile societății Y2faptul că ”sumele de bani transferate în contul său reprezentau contravaloarea serviciilor pe care le prestase conform contractului încheiat cu Y2” iar cu privire la transferurile efectuate către alte societăți beneficiare ”Y38, Y41, Y43” acesteareprezentau plăți către firme intra-grup sau afiliate pentru care existau documente justificative.
   Totodată, inculpatul X1a recunoscut că ”are cunoștință că unele plăți care i se cuveneau urmare contractului încheiat cuY2 au fost dirijate către X4 care făcea diverse plăți și servicii în numele său”.
   Referitor la același aspect, inculpata X2(persoana carea avut mandat de reprezentare pentru firma Y2, Lugano și care a avut drept de semnătură pentru conturile acestei firme (deschise la ING Bank București respectiv CITI Bank București)) a declarat că ”majoritatea plăților aveau la bază facturi și contracte..și că toate plățile făcute de mine din cele două conturi bancare au fost făcute  la solicitarea expresă a lui X1, președintele grupului” și că  ”au existat situații în care suna personal X1 pentru efectuarea unor plăți”.Conform aceleiași inculpate,suma de aprox.930.000 euro transferată inculpatului X4 din conturileY2 reprezentau în fapt ”salariul lui X1”.
Poziția inculpatului X4de „angajat de încredere/reprezentant al inculpatului X1”, a fost confirmată în cauză și de către inculpatul X5(”avocatul personal al inculpatului X1și persoana a cărei firma de avocatură a acordat consultanță juridică firmelor din grupulY2),care (în declarația din 19.01.2021) a precizat că ”având învedere că începând cu 2002 a acordat servicii de consultanță juridică pentru diverse firme controlate de X1 (și pentru firmele din grupul Y2), interacționând cu diverși angajați/reprezentanți ai acestuia, l-a cunoscut în acest context pe X4, pe care l-a perceput și a realizat că este un angajat de încredere al lui X1”.Potrivit aceluiași inculpat, ”a aflat că X4 fie îi rezolva lui X1 diverse probleme financiare personale (îi achita diverse cheltuieli personale), fie era angajat pe diverse poziții în firme controlate de X1...fiind o persoană de încredere a acestuia”.Totodată potrivit aceluiași inculpat ”în societățile respective, X4 executa instrucțiunile și dispozițiile lui X1”.
   În același sens, inculpata X3 (persoană care în cadrul Y2aactivat în calitate de împuternicit pe relația cu banca fără drept de semnătură) a precizat că ”întotdeauna sumele de bani le ridica din dispoziția lui X2 sau X1 și preda sumele de bani acestora la întoarcerea de la bancă”;în ceea ce privește sumele de bani transferate către Y2 , Y2,Y38 sau către persoanele fiziceX1/X4inculpata respectivă a menționat că din ”cunoștințele avute, laY2 Management erau achitate facturi de servicii, la Y38 erau plătite facturile de bilete de avion iar la Y2  erau probabil împrumuturi iar către persoanele fizice erau probabil tot împrumuturi”.
 Calitatea inculpatului X4 de ”interpus/intermediar în probleme financiare” al inculpatului X1rezultă de altfelcu certitudine în cauză din analiza extraselor conturilor bancare deschise pe numele său de inculpatul X4la unitatea bancară ... București – Agenția Trusești.
Astfel din analiza autorizată a documentelor bancare respective  rezultă că în intervalul 2009-2015, inculpatul X4a deschis la unitatea bancară sus-indicată conturi bancare în lei și valută (euro/franci elvețieni/usd) în care a încasat în mod repetat sume foarte mari de bani (în lei/euro) de la diverse firme controlate de către inculpatulX1(din cadrul grupului Y2u din afara acestuia) – sume pe care fie le-a retras în numerar, fie le-a transferat (uneori după convertirea acestora în franci elvețieni/usd/lei) în conturi personale interne/externe ale inculpatului X1sau alesuspectei X11 (membru al consiliului de administrație al firmei Y2și persoană ce deținea un cont bancar comun cu inculpatul X1înprincipatul Monaco) respectiv cu care a dispus o serie de alte plăți în interesul respectivilor (pentru achitarea unor diverse cheltuieli personale ale ambilor/în conturile altor societăți controlate de ultimul inculpat).Se observă deasemenea că uneori în conturile respective sunt și transferate sume de bani din ordinul inculpatului X1/suspectei X11pentru achitarea unor diverse cheltuieli ale acestora.
  Din analiza acestor extrase, a mai rezultat și un alt transfer (în contul de euro al inculpatului X4)în sumă de 41.666 de euro, în data de 06.05.2009, provenind din conturilefirmeiY2(deschise la banca ABN AMRO România SA – unitate preluată ulterior de RBS Bank, Sucursala România), cu justificarea ”plată în numele lui X1”.
   Totodată din aceiași analiză  rezultă indirect și denumirea unor alte societăți ce erau controlate (faptic sau indirect) de către inculpatul  X1și anume:Y48, Y49, Y50,Y51sau Y52(și care după cum vom prezenta ulterior, au fost utilizate în diferite modalități pentru”diminuarea” resurselor de lichiditate ale producătorului intra-grup Y1).
  Aceste aspecte se coroborează și cu conținutul extraselor bancare aferente contului bancar comun deținut de către inculpatul X1șisuspecta X11în principatul Monaco, banca ... (documente ce au fost înaintate organului român de urmărire penală în urma executării în acest sens a unei cereri de asistență judiciară internațională de către organele judiciare competente din principatul monegasc), din care rezultă operațiuni de transfer (creditare cont) a unor sume importante de bani (în tranșe de ordinul sutelor de mii/zecilor de mii de euro) la ordinul inculpatului X4 (din conturile bancare deschise pe numele acestuia la unitatea bancară ... București – Agenția Trusești).
În ceea ce privește trasabilitatea sumei totale de 972.259 euro transferată, în intervalul 06.05.2009-09.12.2009, din conturile firmei Y2 în contul bancar al  inculpatului X4,din  analiza extraselor de cont rezultă că aceste sume au fost în cea mai mare parte retrase în numerar de către acest inculpat (uneori după convertirea acestora în usd/franci elvețieni/lei) iar restul a fost utilizat pentru achitarea unor cheltuieli ale inculpatului X1.
Coroborarea aspectelor sus-prezentate confirmă cert că deși în baza contractelor distincte de fabricație din 01.01.2007, ”casa de vânzări” Y2, Lugano avea obligația de transfera (în 15 zile de la emiterea facturilor) către producătorii români intra-grup Y1,Y27 și Y15 sumele de bani încasate de la beneficiarii externi (aferente producției realizate și livrate de fiecare producător de vagoane), în fapt sume de bani importante (de ordinul milioanelor de euro) ”au fost dirijate” fie către alte firme intra-grup/afiliate sau din afara grupuluiY2 (controlate tot de către inculpatul X1sau de persoane ”din sfera sa decizională”) cu titlu de împrumut/pentru achitarea unor cheltuieli de la nivelul întregului grupY2(consultanță, publicitate,bilete de avion, servicii juridice,etc.)/pentru plăți în numele altor firme intra-grup, fie direct către inculpatul X1(prin transferuri/plăți efectuate în conturile acestuia/în numele său sau în conturile ”interpusului său” X4”) – cu consecința afectării grave a echilibrului financiar al  producătorilor români intra-grup Y1,Y27 și Y15  prin diminuarea continuă a resurselor de lichiditate avute la dispoziție (întrucât practic banii încasați pe producția livrată nu erau transferați integral acestora).
  Evident că principalul responsabil/decident al acestei ”strategii” de lipsire constantă și a firmei  producătoareY1  de ”oxigenul financiar” necesar  derulării activității curente a fost inculpatul X1(factorul de decizie principal de la nivelul grupului Y2),sprijinit în acest sens de inculpata X2(care în calitate de director financiar al grupului Y2a realizat consecințele acestei ”politici manageriale” față de patrimoniul acestei societăți dar și-a exercitat concursul în sensul îndeplinirii dispozițiilor inculpatului X1în dauna intereselor financiare ale firmei intra grup respective în schimbul ”prezervării” poziției sale de conducere).
În acest sens, asumarea sub aspect subiectiv de către inculpata X2, a rezoluției de înlesnire a acestui act material de gestiune frauduloasă (”prin redirecționarea” încasărilor producătorilor români intra-grup din conturile Y2 – Lugano către alte entități/persoane intra/extra-grup) rezultă și din conținutul unui e-mail intern pus la dispoziție chiar de către inculpata respectivă (prin depunerea la dosar a suportului optic ce îl conține) prin cererea de probe înregistrată în datade 29.06.2017.Astfel, conform acestui e-mail transmis inculpateiX2în data de 15.08.2008, numitul Y53 (membru al echipei de management al grupului Y2), îi preciza inculpatei respective că ”a observat că aceasta în mod regulat direcționează sume de bani cu titlu de împrumut de la Y2cătreY2(interpretat ca grup), care în schimb împrumută o parte din acești bani către Y2Serbia sau către alte entități externe”.Potrivit aceluiași e-mail, inculpata X2era atenționată că în contextul negocierilor derulate pentru contractarea creditului sindicalizat bancar de tip loan, ”nu mai putea face acest gen de tranzacții”- fiind permise astfel de operațiuni de împrumut doar către firmele ”producătoare”(deci pentru ”sporirea lichidităților și nu micșorarea acestora”) din cadrul grupului (aici fiind incluși producătorii de vagoane Y1,Y27 și Y15, Y20, ”casa de vânzări” Y2, etc);prin urmare, un membru al echipei de management îi solicita/atrăgea atenția la acel moment inculpatei respective să acționeze în vederea capitalizării firmelor în cauză și nu a ”diminuării” lichidităților acestora (cum acționase până atunci)-aspect care (după cum a rezultat probatoriu) a fost ignorat de către inculpata X2(aceasta continuând și ulterior acestui moment să îndeplinească dispozițiile inculpatului X1în sensul redirecționării” încasărilor producătorilor români intra-grup din conturile Y2 – Lugano).
   Folosirea de către inculpatul X1a”casei de vânzări” Y2 - Luganopentru a intermedia în fapt transferul unor fluxuri financiare către alte firme din cadrul grupului Y2/din afara acestuiasau direct în interesul financiar propriu/partenerilor săi de afaceri și cu nesocotirea evidentă a intereselor financiare ale producătorilor români intra-grup, rezultă evident și din  celelalte documente contractuale/de plată existente la dosar care relevă faptul că în intervalul 2007-2012, sume extraordinar de mari au fost transferate din conturile acestei societăți cu titlu de ”împrumut/contravaloare prestări servicii”, după cum urmează:
-prin contractul de împrumut din data de 05.04.2007,  companiaY2punea la dispoziția societății Y2 cu titlul de împrumut suma de 5.000.000 euro (contractul fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului și de către inculpataX2din partea firmei împrumutate).
Împrumutul era acordat ”fără dobândă” firmei mamă Y2(”întrucât împrumutatul necesita fonduri operaționale și împrumutătorul dispune de lichidități bănești mai mari decât cele necesare pentru desfășurarea activităților”)pe un termen de 3 ani.
Prin actul adițional din 01.10.2008, cuantumul împrumutului a fost majorat cu suma de 250.000 euro iar termenul de rambursare a fost prelungit până la data de 31.12.2012(actul adițional fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului și de către numitul Y9din partea firmei împrumutate).
De remarcat și în acest caz ”similaritatea” termenilor contractuali de justificare și a acestui împrumut față de conținutul contractului de împrumut nr.1167/2006 dintre Y1 și Y2  (prezentat și analizat anterior), aspect ce denotă caracterul pur formal al acestora.
-prin adresa din 29.01.2008, inculpata X2 a solicitat ING Bank România să proceseze ”în regim de urgență” plata sumei de 400.000 euro din contul firmei Y2 către numitul Y10 (acționar minoritar indirect al firmelor din grupul Y2).
-prin contractul de împrumut din data de 31.01.2008,  companiaY2punea la dispoziția societății Y43 SA (firmă afiliată controlată de către inculpatulX1) cu titlul de împrumut suma de 300.000 lei (contractul fiind semnat de inculpataX2din partea împrumutătorului)pe un termen de 12 luni.
Prin actul adițional din 15.01.2009, suma pusă la dispoziția împrumutatului ”era extinsă” la valoarea de 500.000 lei iar termenul de rambursare a fost prelungit până la data de 31.12.2010 (actul adițional fiind semnat de inculpata X2din partea împrumutătorului).
Prin actul adițional din 15.11.2010, termenul de rambursare a fost prelungit cu încă 11 luni (actul adițional fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului).
Prin actul adițional din 01.09.2011, termenul de rambursare a fost prelungit cu alte 11 luni (actul adițional fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului).
La dosarul cauzei au mai fost identificate și ”alte variante” (semnate doar de inculpatulX1) de acte adiționale la acest contract de împrumut prin care termenul de rambursare era prelungit cu încă 11 luni și care reiterăm nu relevă decât caracterul pur formal al întocmirii acestora în scopul justificării creării unei aparențe de legalitate a transferurilor sumelor din conturile firmeiY2.
-prin contractul de împrumut din data de 20.04.2008, firmaY2punea la dispozițianumitului Y10 (acționar minoritar indirect al firmelor din grupul Y2) cu titlul de împrumut ”fără dobândă” suma de 500.000 lei (contractul fiind semnat de inculpataX2din partea împrumutătorului)pe un termen de 11 luni.
Prin actul adițional din 28.02.2009, termenul de rambursare a fost prelungit cu încă 11 luni (actul adițional fiind semnat de inculpataX2din partea împrumutătorului).
-prin contractul de împrumut din data de 26.05.2008, firmaY2punea la dispoziția societății intra-grupY2 Niș, Serbia  cu titlul de împrumut suma de 500.000 euro (contractul fiind semnat de inculpataX2din partea împrumutătorului)pe un termen de 3 luni.
-prin contractul de agenție din data de 19.11.2008, firma Y2 achiziționa de la societatea Y54 (firma de publicitate controlată de inculpatul X1) ”servicii de creație în vederea realizării de :PR, imagine, companie (siglă, cărți de vizită, foi cu antet), materiale de prezentare, materiale promoționale (agende, calendare, pixuri, brichete), precum și vânzarea dreptului de folosință temporară asupra unor spații destinate publicității (TV,presă, radio, outdoor)” la un preț de 550.000 euro (contractul fiind semnat de inculpataX2din partea clientului beneficiar).
Ulterior prin notificările din datele de 20.12.2008, 04.01.2009, 15.03.2009, 19.05.2009 și 25.05.2009, societatea Y54 a solicitat firmei Y2achitarea sumei totale de 539.123,87 euro în baza contractului de agenție sus-indicat.
Controlul exercitat de către inculpatul X1asupra societății Y54rezultă probatoriu în cauză și din faptul ridicării documentelor constitutive și contabile ale acestei societăți(cu ocazia percheziției domiciliare derulate în data de 27.04.2016 la sediul social al acestei societăți) de la reprezentantul firmei respective,inculpatul X4(”interpusul”inculpatuluiX1) –din analiza documentelor constitutive rezultând că la nivelul anului 2008,inculpatul X4cumula calitățile de acționar minoritar/împuternicit/director economic iar numitulX1 Mihail (tatăl inculpatului X1) era acționar majoritar.
-prin contractul de împrumut din data de 01.12.2008,  companiaY2punea la dispoziția societății Y48 (firmă afiliată controlată de către inculpatulX1)cu titlul de împrumut suma de 140.000 lei(contractul fiind semnat de inculpataX2din partea împrumutătorului).
Împrumutul era acordat similar ”întrucât împrumutatul necesita fonduri operaționale și împrumutătorul dispune de lichidități bănești mai mari decât cele necesare pentru desfășurarea activităților” pe un termen de 2 ani (până la data de 01.12.2010).
La dosarul cauzei a mai fost identificat și ”o altă variantă” a acestui contract prin care firma Y2punea la dispoziția societății Y48 cu titlul de împrumut (în aceiași termeni contractuali) aceiași sumă de 140.000 lei (contractul însă figurând semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului) dar pe un termen de 11 luni.
   Existența unor asemenea ”variante” nu relevă decât caracterul pur formal al întocmirii acestora în scopul justificării și creării unei aparențe de legalitate a transferurilor sumelor din conturile firmeiY2(sume ce reiterăm ar fi trebuit achitate rapid producătorilor români intra-grup întrucât nu reprezentau decât contravaloarea produselor livrate faptic de aceștia beneficiarilor externi și care erau încasate centralizat de ”casa de vânzări” Y2în baza contractelor de fabricație din 01.01.2007).
Prin actul adițional din 15.10.2009, termenul de rambursare a fost prelungit cu încă 11 luni (actul adițional fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului).
Prin actul adițional din 15.09.2010, termenul de rambursare a fost prelungit cu încă 11 luni (actul adițional fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului).
Prin actul adițional din 15.08.2011, termenul de rambursare a fost prelungit cu alte 11 luni (actul adițional fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului).
    Cu ocazia percheziției domiciliare derulate în data de 27.04.2016 la sediul trustuluiY105 (companie controlată/condusă de inculpatul X1) au fost identificate și documente privind societatea Y48.
Controlul exercitat de către inculpatul X1și asupra societății Y48rezultă probatoriu în cauză și dinanaliza documentelor constitutive din care rezultă calitatea de acționar (la nivelul anului 2008) a aceluiași ”interpus” X4.
   Mai mult în cauză, a fost identificat și un contract de agenție nr.63/12.04.2007 încheiat între furnizorul Y48și clientul Y1care sub raportul obiectului conține termeni absolut similari cu cel dincontractul de agenție din data de 19.11.2008 (dintre firma Y2 și prestatorul Y54) – aspectce din nourelevă caracterul pur formal al întocmirii acestuia din urmă.
   De altfel, în urma analizării extraselor de cont aparținând firmei Y48(conform procesului-verbal din data de 15.01.2016 al organului de urmărire penală), a rezultat că în intervalul aprilie-iulie 2007 importante sume de bani (în cuantum total de 1.472.735 lei) au fost transferate de firmele intra-grup Y1și Y21 către firma Y48(cu titlu de contravaloare prestări servicii sau împrumut)-firmă care a ”virat” (de obicei în aceiași zi sau a doua zi) cea mai mare parte din sumele respective către Y54 București.A rezultat și că între firmele Y48și Y54, în intervalul 2006-2009, au existat multiple viramente (de ordinul milioanelor de lei), în baza unor facturi emise reciproc  - fiind deci evident aceste firme, au reprezentat două dintre entitățile de tip ”media” controlate de către inculpatulX1prin care acesta a ”rulat” importante sume de bani.
-prin contractul de prestări servicii de consultanță și management din data de 30.12.2008(identificatși ridicatcu ocazia percheziției domiciliarederulate la sediul trustului Y105), firma Y2 se angaja să presteze servicii în favoarea beneficiarului Y2 în schimbul unui ”comision” de până la 0,3% din cifra de afaceri a beneficiarului;
-prin contractul de împrumut din data de 06.03.2009, firmaY2punea la dispoziția societății Y55(reprezentată de numitul Y106 (un partener de afaceri al inculpatului X1) cu titlul de împrumut suma de 100.000 euro (contractul fiind semnat de inculpataX2din partea împrumutătorului).
Împrumutul era acordat similar ”întrucât împrumutatul necesita fonduri operaționale și împrumutătorul dispune de lichidități bănești mai mari decât cele necesare pentru desfășurarea activităților” pe un termen de 11 luni.
-prin contractul de împrumut din data de 09.03.2009, firmaY2punea la dispoziția numitului Y106 (un partener de afaceri al inculpatului X1) cu titlul de împrumut suma de 100.000 euro (contractul fiind semnat de inculpataX2din partea împrumutătorului).
Împrumutul era acordat similar ”întrucât împrumutatul necesita fonduri operaționale și împrumutătorul dispune de lichidități bănești mai mari decât cele necesare pentru desfășurarea activităților” pe un termen de 11 luni.
-în data de 31.03.2009, între compania Y2 – Lugano(în calitate de beneficiar)și inculpatul X1(în calitate de manager prestator) s-a încheiat un contract de prestări servicii;conform actului adițional din 31.12.2009, salariul convenit ce trebuia achitat inculpatului pentru ”serviciile prestate” era în sumă de 320.000 euro/an.
-prin contractul de împrumut din data de 03.08.2009, firmaY2punea la dispoziția societății Y37(controlată  de inculpatulX1și ”partenerul său de afaceri” Y12) cu titlul de împrumut suma de 400.000lei(contractul fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului).
Împrumutul era acordat similar ”întrucât împrumutatul necesita fonduri operaționale și împrumutătorul dispune de lichidități bănești mai mari decât cele necesare pentru desfășurarea activităților”, fiind totodată stabilit termenul de 12 luni pentru restituirea acestuia.
Prin actul adițional din 02.08.2010, termenul de rambursare a fost prelungit cu încă 12 luni (actul adițional fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului).
Prin actul adițional din 28.07.2011, termenul de rambursare a fost prelungit cu încă 12 luni (actul adițional fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului).
Prin actul adițional din 01.08.2012, termenul de rambursare a fost prelungit cu alte 12 luni (actul adițional fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului).
-conform contractului de împrumut (intitulat ”loan agreement”) din data de 31.12.2009, firmaY2punea la dispoziție inculpatului X1 cu titlul de împrumut suma de până la 663.336 euro (conform contractului împrumutul respectiv era fără dobândă și trebuia rambursat într-un termen de maximum 11 luni calculat de la data încheierii contractului de împrumut).Prin actul adițional din 01.11.2010, cele două părți conveneau ca termenul de restituire să fie prelungit cu încă 8 luni.
De menționat că atât contractul de împrumut cât și actul adițional sus-indicat au fost semnate de inculpatul X1 în numele ambelor părți contractante.
Prin convenția de transmitere a datoriei din data de 30.06.2011, inculpatul X1 recunoștea că la acel moment încă datora firmei Y2 suma de 314.036,26 euro primită în baza contractului de împrumut din 31.12.2009.
Practic, prin convenția respectivă încheiată cu firmaY2(și semnată similar de inculpatul X1în numele ambelor părți), se opera ”o compensare” prin preluarea de către împrumutător a unei creanțe de o valoare egală deținută de inculpat față de firma Y2(din care doar o sumă relativ mică de 13.630 euro reprezenta restul neachitat al unui împrumut acordat de inculpat iar diferența (în cuantum de sute de mii de euro) o constituiau cuantumul neachitat al dobânzilor)).Prin urmare în timp ce inculpatul X1 se împrumuta/dispunea împrumuturi fără dobândă de la firmele din grupul Y2, în același timp acorda acelorași firme împrumuturi personale purtătoare de dobândă (respectivul fiind și factorul de decizie privind restituirea sau nu a acestor împrumuturi) – aspect ce practic i-a permis acumularea artificială de ”creanțe” pe care apoi le utiliza pentru compensarea împrumuturilor reale contractate (în speță, firma  Y2 preluând în schimbul creanței deținute față de inculpatul X1 doar o creanță teoretică față de firma mamă Y2).
-prin contractul de împrumut din data de 01.07.2009, firmaY2punea la dispoziția societății intra-grup Y41(controlată indirect de inculpatulX1) cu titlul de împrumut suma de 350.000 euro (contractul fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului).
Împrumutul era acordat similar ”întrucât împrumutatul necesita fonduri operaționale și împrumutătorul dispune de lichidități bănești mai mari decât cele necesare pentru desfășurarea activităților”, fiind totodată stabilit termenul de 14.10.2009 pentru restituirea acestuia.
Prin actul adițional din 01.10.2009, termenul de rambursare a fost prelungit cu încă 11 luni (actul adițional fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului).
Prin actul adițional din 01.09.2010, termenul de rambursare a fost prelungit cu încă 11 luni (actul adițional fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului).
Prin actul adițional din 01.08.2011, termenul de rambursare a fost prelungit cu alte 11 luni (actul adițional fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului).
-printr-un alt contract de împrumut din data de 01.07.2009, firmaY2punea tot la dispoziția societății intra-grup Y41 cu titlul de împrumut suma de 1.900.000 lei (contractul fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului).
Împrumutul era acordat similar ”întrucât împrumutatul necesita fonduri operaționale și împrumutătorul dispune de lichidități bănești mai mari decât cele necesare pentru desfășurarea activităților”, fiind totodată stabilit termenul de 14.10.2009 pentru restituirea acestuia.
Prin actul adițional din 01.10.2009, termenul de rambursare a fost prelungit cu încă 11 luni (actul adițional fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului).
Prin actul adițional din 01.09.2010, termenul de rambursare a fost prelungit cu încă 11 luni (actul adițional fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului).
Prin actul adițional din 01.08.2011, termenul de rambursare a fost prelungit cu alte 11 luni (actul adițional fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului).
-prin contractul de împrumut din data de 20.07.2010, firmaY2punea la dispoziția societății afiliate Y45(controlată indirect de inculpatulX1 prin firma offshore Y46) cu titlul de împrumut suma de 320.000 lei (contractul fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătoruluiși de către numitul Y40din partea firmei împrumutate).
Împrumutul era acordat similar ”întrucât împrumutatul necesita fonduri operaționale și împrumutătorul dispune de lichidități bănești mai mari decât cele necesare pentru desfășurarea activităților” pe un termen de 4 luni.
-prin contractul de împrumut din data de 20.10.2010, firmaY2punea la dispoziția societății Y54 (firma de publicitate controlată de inculpatul X1) cu titlul de împrumut suma de 540.023 euro (contractul fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului).
Împrumutul era acordat similar ”întrucât împrumutatul necesita fonduri operaționale și împrumutătorul dispune de lichidități bănești mai mari decât cele necesare pentru desfășurarea activităților” pe un termen de 12 luni.
Prin actul adițional din 01.09.2011, termenul de rambursare a fost prelungit cu încă 11 luni (actul adițional fiind semnat similar de inculpatulX1).
-prin contractul de împrumut din data de 31.10.2010, firmaY2punea la dispoziția societății intra-grup Y2(firmă deasemenea controlată de inculpatul X1ca toate firmele din grupulY2) cu titlul de împrumut suma de 407.640 euro (contractul fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului respectiv de inculpataX2din  partea împrumutatului).
Împrumutul era acordat similar ”întrucât împrumutatul necesita fonduri operaționale și împrumutătorul dispune de lichidități bănești mai mari decât cele necesare pentru desfășurarea activităților” pe un termen de 11 luni.
Prin actul adițional din 01.09.2011, termenul de rambursare a fost prelungit cu încă 11 luni (actul adițional fiind semnat similar de inculpațiiX1șiX2).
    Prin protocolul din 31.12.2011 (semnat de aceiași inculpați), cele două părți conveneau compensarea  creanțelor reciproce până la valoarea de 380.020 euro (invocându-se și faptul că Y2ar avea de încasat de laY2o creanță de 407.196 euro).
    De menționat că potrivit probatoriului activitățile ce trebuiau derulate de ”casa de vânzări” Y2în cadrul grupului Y2vizau ”vânzarea vagoanelor de marfă (livrate faptic beneficiarilor externi de producători), asigurarea calității și suport tehnic în vânzare (activități ce în cauză a rezultatcă erau în faptprestate tot de către salariații producătorilor intra-grup de vagoane)” în timp ce scopul înființării firmei Y2era ”urmărirea programului de fabricație și livrări către beneficiari, dezvoltarea unei divizii de vânzări prin căutarea de piețe și prospectarea de clienți externi” –activități ce practic erau ”identice”, astfel că o relație comercială dintre cele două societăți intra-grup nu putea avea un scop real economic.
De altfel, așa cum am expus anterior, a rezultat probatoriucă nici facturile de ”prestări servicii consultanță” emise de Y2către producătorulY1 nu aveau conţinut economic și nu aveau la bază documente justificative.
-prin contractul de împrumut din data de 31.10.2010, firmaY2punea la dispoziția societății afiliate Y38(compania ce asigura bilete de avion pentru toate firmele din grupulY2) cu titlul de împrumut suma de 581.717 euro (contractul fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului).
Împrumutul era acordat similar ”întrucât împrumutatul necesita fonduri operaționale și împrumutătorul dispune de lichidități bănești mai mari decât cele necesare pentru desfășurarea activităților” pe un termen de 11 luni.
Prin actul adițional din 01.09.2011, termenul de rambursare a fost prelungit cu încă 11 luni (actul adițional fiind semnat similar de inculpatulX1).
-prin contractul de împrumut din data de 25.11.2010, firmaY2punea la dispoziția societății intra-grup Y41 cu titlul de împrumut suma de 1.000.000 lei pe un termen de 11 luni(contractul fiind semnat deinculpatulX1din partea împrumutătorului).
Prin actul adițional din 01.09.2011, termenul de rambursare a fost prelungit cu încă 11 luni (actul adițional fiind semnat similar de inculpatulX1).
-prin contractul de împrumut din data de 26.04.2011, firmaY2punea la dispoziția societății intra-grup Y41 cu titlul de împrumut suma de 941.444 lei pe un termen de 4 luni(contractul fiind semnat deinculpatulX1din partea împrumutătorului).
La dosarul cauzei a mai fost identificat și ”o altă variantă” a acestui contract (semnată de același inculpat)ce avea în vedere aceiași sumă împrumutată dar pe un termen de rambursare de doar3 luni.
Prin actul adițional din 15.07.2011, termenul de rambursare a fost prelungit cu încă 11 luni (actul adițional fiind semnat similar de inculpatulX1).
- prin contractul de împrumut din data de 01.06.2011, firmaY2punea la dispoziția societății intra-grup Y41cu titlul de împrumut suma de 500.000 lei(contractul fiind semnat de inculpatulX1din partea împrumutătorului).
Împrumutul era acordat similar”întrucât împrumutatul are nevoie de fonduri operaționale și împrumutătorul are mai multe lichidități bănești decât cele necesare pentru realizarea activităților de producție proprii” pe un termen de 11 luni.
- prin contractul de împrumut din data de 26.10.2011, firmaY2punea din nou la dispoziția societății intra-grup Y41 cu titlul de împrumut suma de 637.745 lei(contractul fiind semnat deinculpatulX1din partea împrumutătorului).
Împrumutul era acordat similar ”întrucât împrumutatul are nevoie de fonduri operaționale și împrumutătorul are mai multe lichidități bănești decât cele necesare pentru realizarea activităților de producție proprii” pe un termen de 11 luni.
•	
Reiterăm faptul că potrivit inculpatei X2, ”plățile efectuate și în baza acestor contracte” au fost dispuse ”la solicitarea inculpatului X1” – inculpata recunoscând că doar în perioada 2007-2009,firmaY2 a transferat către Y2 sumele de 14.042.500 euro, 1.493.750 GBH (lire sterline) și 510.000 USD, cu titlu de împrumut respectiv că în luna februarie 2008 a virat către Y54 suma de 200.000 lei (reprezentând contravaloarea unui alt împrumut făcut ”la solicitarea lui X1”) al cărui contract nu a fost identificat în cauză)) iar în intervalul aprilie-mai 2007, a ridicat în numerar suma totală de 100.000 euro  (la solicitarea inculpatului X1) pe care apoi a remis-o acestuia.
Semnificativ (sub aspectul rolului inculpata X2 de înlesnire și a acestui act material de gestiune frauduloasă (”prin redirecționarea” încasărilor datorate producătorului românintra-grup Y1din conturile Y2 – Lugano către alte entități/persoane intra/extra-grup)) este și faptul că marea majoritate a documentelor contractuale de împrumut/prestări servicii sus-descrise, au fost identificate și ridicate cu ocazia percheziției domiciliare derulate în data de 27.04.2016  la domiciliul inculpatei X2.
După cum se poate cu ușurința observa în cazul marii majorități a  contractelor de împrumut, tehnica de redactare și termenii contractuali folosiți erau similare (diferând doar cuantumul sumelor împrumutate)-fiind de obicei stipulat inițial un termen de rambursare  între 3-11/12 luni (exceptând contractul de împrumut din data de 05.04.2007 unde s-a prevăzut direct un termen de 3 ani în acest sens), pentru ca apoi prin acte adiționale succesive, termenele de restituire să fie prelungite pentru sfârșitul anului 2012 (exceptând contractele de împrumut din anul 2011 a căror termene de restituire  expirau direct în acea perioadă).
   Acest aspect nu este întâmplător întrucât acest moment (sfârșitul anului 2012) a coincis cu ”intrarea în procedura de faliment ” a societății Y2, Elveția  în fața organelor fiscale elvețiene – probatoriul cauzei relevând ”lipsaoricărui interes/oricăror diligențe” din partea inculpaților X1 și X2 (reprezentanții principali ai acestei societăți) în vederea preîntâmpinării unei derulări rapide a acestei proceduri ce ar fi condus la radierea acestei societăți(deși teoretic această firmă era deținătoarea ”unui portofoliu important de creanțe” derivând din contractele de împrumut sus-expuse). 
   Astfel, conform extrasului on-line tradus al Registrului Comerțului din Cantonul Ticino-Elveția (raportat la mențiunile privind societatea Y2, Lugano)precum șiîn urma analizării documentelor de la dosarul de faliment al firmei Y2, Lugano (înaintate la dosar, în urma executării de către organele judiciare elvețiene a unei cereri de asistență judiciară internațională emise de către organul român de urmărire penală),rezultă că această firmă a intrat în procedura de faliment (”în lichidare”) începând cu data de 18.10.2012 (în conformitate cu decretul Judecătoriei Lugano din 17.10.2012) – procedură ce a fost suspendată pentru lipsa activului(prin decretul din 13.11.2012 al aceluiași organ), societatea Y2 urmând a fi radiată dacă în interval de trei luni nu era înaintată o opoziție motivată.
  Raportat la acest context (intrarea în lichidare a  firmeiY2) martorul M27 (ce a exercitat pozițiile de administrator scriptic și director în cadrul firmei intra-grup Y2), cu ocazia audierii sale de către autoritățile judiciare elvețiene (în executarea cererii de asistență judiciară internațională înaintată de către organul român de urmărire penală), a confirmat ”lipsa oricărui interes” din partea inculpaților X1 și X2 pentru ”scoaterea firmei din insolvență” sau pentru derularea unei proceduri ordinare de insolvență (inculpatul X1urmărind evident  lichidarea și radierea rapidă a acestei societăți),precizând în acest sens următoarele:
”...Îmiamintesc că o societate germană, al cărui nume nu mi-l amintesc acum, a cerut falimentul societății.După cererea de faliment...am obținut revocarea falimentului.Trebuie să precizez că de-a lungul lunilor, atât înainte cât și după revocarea falimentului, pe măsură ce soseau preceptele executorii în societate, i-am solicitat sistematic atât lui X1 cât și lui X2pentru a le cere să efectueze plățile descoperite.Nu le-am solicitat doar când soseau preceptele executorii ci și când spre exemplu lipseau documente necesare administrării societății sau când plățile nu erau efectuate în timpii necesari.Îmi amintesc că atunci când îi solicitam pe X1 și X2, de mai multe ori i-am pus în gardă că urma să-mi dau demisia dacă nu era aranjată situația financiară a societății.Aș dori să adaug că după faliment a trebuit să plătesc din buzunarul meu obligațiile sociale rămase descoperite..”.
Aceste aspecte au fost confirmate în cauză și de către inculpatul X5 (în declarația de suspect din 19.01.2021) care a menționat că în luna octombrie 2012 a fost contactat de martorul M27(administratorul scriptic alY2 INDUSTRIES  Gmbh) care i-a spus că firma respectivă fusese reintrodusă de autoritățile fiscale elvețiene în procedura de insolvență și că era nevoie de cel puțin 3000 de franci elvețieni pentru achitarea unor cheltuieli inițiale către Biroul de falimente  (al provinciei Lugano) pentru a nu se proceda la radiere;conform aceluiași inculpat, deși l-a încunoștințat pe inculpatul X1despre  acest aspect, respectivul nu s-a arătat interesat și dispus să avanseze vreo sumă de bani pentru derularea procedurii de insolvență.
   Într-adevăr, probatoriul cauzei (documentele traduse  de la dosarul de faliment al firmei Y2, Luganocoroborate cu declarația inculpatului X5) relevă că ulterior, redeschiderea procedurii de insolvență a acestei societăți (ce fusese suspendată), în intervalul martie-aprilie 2013, s-a datorat doar diligențelor realizate în acest sens de către administratorul judiciar al firmelor intra-grup Y27 și Y15, ce a achitat cheltuielile necesare (Casa de insolvență Transilvania –  desemnată în procedura de reorganizare a acestor producători), cu consecința înscrierii ulterioare a firmelor intra-grup Y1,Y27 și Y15 la masa credală a firmei Y2.
Practic în momentul în care ”casa de vânzări” Y2, Lugano nu a mai prezentat niciun interes pentru inculpatul X1 (raportat la exercitarea ”rolului” de a transferacătre alte firme din cadrul grupului Y2/din afara acestuia sau direct în interesul financiar propriu/partenerilor săi de afaceri o parte importantă din încasările producătorilor români intra-grup pentru mărfurile livrate faptic de aceștia), acesta și inculpata X2(ce a acționat subordonat)”au abandonat” această societate (prin neachitarea cheltuielilor minime  curente/uzuale) –inculpatul X1 urmărind evident  lichidarea și radierea rapidă a acestei societăți (raportat la procedura rapidă aplicabilă în faza de faliment a unei societăți elvețiene).
   Coroborând acest aspect cu ”tehnica” sus-prezentată a prelungirii succesive a termenelor de restituire a împrumuturilor acordate de Y2, Lugano(în general până la sfârșitul anului 2012), rezultă cert că intenția inculpatului X1 a fost de a nu restitui aceste sume de bani și implicit de a nu achita integral sumele datorate inclusiv firmei intra-grupY1(în baza contractului distinct de fabricație din 01.01.2007) și încasate de Y2de la beneficiarii externi aferent produselor faptic livratede acest producător,cu nesocotirea evidentă a intereselor financiare a societățiiY1 șiafectarea gravă a echilibrului său financiar (prin reducerea masivă a lichidităților aflate la dispoziția acesteia).
Ulterior, în procedura de reorganizare a societății Y1, (derulată în intervalul noiembrie 2010 - octombrie 2012) raportat și la această creanță din patrimoniul Y1(derivând din sumele datorate și neachitate deY2 în baza contractului de fabricație din 01.01.2007), inculpatul X1 cu sprijinul inculpateiX2 și în conivență cu inculpataX6 respectiv numitul X9(ultimii doi – reprezentanți ai administratorului judiciarY3), a acționat similar în sensul nerecuperării acesteia (atât prin menținerea deciziei de neplată/prin determinarea derulării procedurii de insolvență fără luarea în considerare și a acestei creanțe respectiv prin neurmărirea recuperării acesteia, intenția acestora fiind de se ajunge doar la situația unei creanțe teoretice ”de neîncasat”) – aspecte ce urmează însă a fi detaliate ulterior în expozitivla momentul analizării modului fraudulos de derulare a insolvenței societății Y1.
  Astfel  din probatoriul cauzei a rezultat că respectivul contract de fabricație încheiat cuY2, Lugano,”și-a produs efectele” inclusivîn procedura de reorganizare a societății Y1, raportat la intervalul noiembrie 2010 - iulie 2012 (când și activele acestui producător au fost transferate terțului Y67) - interval în care inculpata X6 respectiv numitul X9(în calitate de reprezentanți ai administratorului judiciarY3), au acționat similar în sensul executării frauduloase a acestuia (prin menținerea ”derulării” contractului de fabricație respectiv cu consecința încasării în continuare a sumelor aferente producțieifaptic livrate deY1 de cătreY2 urmată de neachitarea către acest producător a contravalorii mărfurilor livrate).
   Astfel, din probatoriul cauzei (asa cum va fi detaliat în mod complet în expozitivși la momentul analizării modului fraudulos de derulare a insolvenței societății Y1), a rezultat că în intervalul noiembrie 2010-octombrie 2012, în calitate de reprezentanți (practicieni în insolvență) ai firmei Y3 (desemnată în procedura de insolvență ca administrator judiciar al Y1 prin încheierea de ședință din 04.11.2010 a Tribunalului Olt, în dosarul), calitate în baza căreia au cunoscut situația și evoluția financiară a societății  Y1, inculpata X6 și numitul X9au acționat, pentru a menține/înlesni/determina derularea în continuare a mecanismului de decapitalizare al societății comerciale Y1 dezvoltat/coordonat de către inculpatul X1 (prin reducerea drastică a disponibilităților bănești și patrimoniuluiaflat la dispoziția acesteia), menținând/facilitând/determinând realizarea de operațiuni financiare ce au vizat transferul/nerecuperarea unor importante sume de bani reprezentând capitalul de lucru al Y1/neurmărirea recuperării creanțelor intra-grup, inclusiv prin derularea în continuare(în intervalul noiembrie 2010- iulie 2012) a contractului de fabricație încheiat de această societate cu Y2, Lugano.
    În acest sens, pentru înțelegerea deplină a mecanismului de gestionare frauduloasă a societății Y1(raportat la fiecare act material)urmează să reiterăm următoarele aspecte:
    Într-adevăr prin încheierea de ședință din 04.11.2010 a Tribunalului Olt (în dosarul  a fost admisă și cererea debitoarei Y1, dispunându-se deschiderea procedurii generale a insolvenței față de debitoare – fiind desemnată totodată firma Y3 ca administrator judiciar provizoriualY1.
     În data de 12.01.2011, conform procesului verbal al ședinței adunării creditorilor Y1, firma Y3a fost confirmată în calitate de administrator judiciar.
     Din analiza documentelor privind insolvența firmei Y1coroborate cu declarațiile unor suspecți/probele testimoniale administrate în cauză, a rezultat că persoanele ce au reprezentat în principal administratorul judiciar Y3, în derularea procedurii de insolvență a societății Y1, au fost practicienii în insolvență, inculpata X6 și numitul X9(asociatul coordonator al administratorului judiciar).
    Astfel, conform înscrisurilor relevante acestei proceduri,în calitate de reprezentanți ai administratorului judiciarY3, numitulX9a semnat raportul asupra cauzelor/împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a debitoarei Y1și preambulul planului de reorganizare a activității acestui debitor respectiv a prezidat prima ședință a adunării creditorilor (din 12.01.2011) iar inculpata X6a întocmit și a depus judecătorului-sindic (din cadrul  din cadrul Tribunalului Olt) raportul inițial privind continuarea perioadei de observație,  rapoartele lunare de activitate (în care erau prezentate sintetic activitățile desfășurate de administratorul judiciar în perioada de insolvență), a întocmit tabelul preliminar/definitiv al creanțelor împotriva debitoruluiY1, a convocat și prezidat ședințele adunării creditorilor Y1 (stabilind ordinea de zi), a reprezentat administratorul judiciarY3în procedurile exercitate în fațajudecătorului- sindic (din cadrulTribunalului Olt) respectiv a întocmit/propus modificarea/supus aprobării/implementat planul de reorganizare al activității debitorului Y1.
   Relevante în acest sens sunt și declarația suspectului X10 (administrator special al Y1înperioada de reorganizare), declarațiile  în calitate de suspect/de martor (anterior în cauză) date de M3(director economic al Y1în intervalul februarie 2008-august 2011), declarația  martorului M2 (șeful serviciului financiar-contabilitate) din data de 27.04.2016 respectiv declarația reprezentantului  părții civileP3, numitul Y37(creditor chirografar) – respectivii confirmând că reprezentantul principal al administratorului judiciarY3 pentru societatea Y1 a fost inculpata X6.
De precizat că odata cu depunerea cererii de deschidere a procedurii insolvenței, Y1și-adeclarat intenția de a-și reorganiza activitatea pe baza unui plan de reorganizare.
   Potrivit art.20 alin.1 lit.e, f , j și l din Legea nr.85/2006 privind procedura insolvenței (în vigoare la momentul derulării insolvenței respective), printre principalele atribuții ale administratorului judiciar sunt și:
-supravegherea operațiunilor de gestionare a patrimoniului debitorului;
-conducerea integrală respectiv în parte a activității debitorului(în acest ultim caz cu respectarea precizărilor exprese ale judecătorului-sindic cu privire la atribuțiile sale);
-menținerea sau denunțarea unor contracte încheiate de debitor;
-încasarea creanțelor;urmărirea încasării creanțelor referitoare la bunurile din averea debitorului.
   Conform art.18 alin.1 teza I și alin.2 lit e din același act normativ:
”După deschiderea procedurii, adunarea generală a acționarilor/asociaților debitorului, persoană juridică, va desemna pe cheltuiala acestora, un reprezentant, persoană fizică sau juridică, administrator special, care să reprezinte interesele societății și ale acestora și să participe la procedură...
    Administratorul special are printre atribuții și:
-administrează activitatea debitorului, sub supravegherea administratorului judiciar, după confirmarea planului”.
Potrivit art.18 alin.1 teza II din Legea nr.85/2006 privind procedura insolvenței, ”după ridicarea dreptului de administrare, debitorul este reprezentat de administratorul judiciar care îi conduce și activitatea comercială iar mandatul administratorului special va fi redus la a reprezenta interesele acționarilor/asociaților”.
    Deasemenea, în baza art.49 alin.1 lit.a și b din același act normativ:
    ”Pe perioada de observație, debitorul va putea să continue desfășurarea activităților curente și poate efectua plăți către creditorii cunoscuți, care se încadrează în condițiile obișnuite de exercitare a activității curente, după cum urmează:
-sub supravegherea administratorului judiciar, dacă debitorul a făcut o cerere de reorganizare și nu i-a fost ridicat dreptul de administrare;
-sub conducerea administratorului judiciar, dacă debitorului i s-a ridicat dreptul de administrare.”
Articolul 3 pct.15 din Legea nr.85/2006 privind procedura insolvenței definește perioada de observațieca fiind”perioada cuprinsă între data deschiderii procedurii și data confirmării planului..”
   Raportat la procedura de insolvență a debitorului Y1, confirmarea planului de reorganizare s-a făcut de către judecătorul-sindic din cadrul Tribunalului Olt-Secția Comercială și de Contencios Administrativ prin sentința nr.1302/26.09.2011 iar prin încheiereaTribunalului Olt din 04.11.2010(dedeschidere a procedurii generale a insolvenței față de debitoare – fiind desemnată totodată ca administrator judiciar firma Y3) s-a precizat expres că administratorul judiciar desemnat are atribuțiile prev. de art.20 din Legea nr.85/2006.
   Totodată din conținutul rapoartelor lunare de activitate (în care erau prezentate sintetic activitățile desfășurate de administratorul judiciar în perioada de insolvență) întocmite și depuse de inculpata X6(în calitate dereprezentant al practicianului de insolvență Y3), rezultă că la data de 28.02.2011, judecătorul – sindic a dispus ridicarea dreptului de administrare a debitorului Y1.
   Față de cele expuse, din coroborarea dispozițiilor legale sus-enumerate cu conținutul documentelor privind derularea procedurii de insolvență a Y1,rezultă că în intervalul 04.11.2010-28.02.2011 respectiv 27.09.2011 (după confirmarea planului de reorganizare)-15.10.2012 (când s-a dispus închiderea procedurii de reorganizare) activitatea Y1 s-a derulat sub supravegherea administratorului judiciar Y3 iar în intervalul 29.02.2011 (ulterior ridicării dreptului de administrare) – 26.09.2011 (când a fost confirmat planul de reorganizare) activitatea Y1  a fost direct condusă de către administratorul judiciar Y3.
   Prin urmare, raportat la intervalul 04.11.2010-15.10.2002, inculpata X6 și numitul X9 (în calitate de reprezentanți permanenți principali ai administratorului judiciarY3 în procedura de insolvență adebitorului Y1) au fost persoane care prin prisma atribuțiilor legale prev. de Legea nr.85/2006, au avut implicit și calitatea de ”reprezentanți” ai debitorului sus-amintit.
   În realitate, probatoriul administrat a relevat că și în perioada de derulare a procedurii de insolvență (04.11.2010-15.10.2012), raportat la activitatea comercială a societății Y1(derularea activităților contractuale/efectuarea plăților curente), decidentul faptic indirect principal a fost tot inculpatul X1.
Această administrare faptică a activității societățiiY1în perioada de insolvență a fost exercitată de către inculpatulX1, prin două modalități:
-prin intermediul administratorilor speciali ai Y1 (numiții Josceanu Ion și apoi suspectul X10) pe care i-a desemnat în procedura de reorganizare a societății (prin prisma poziției sale de acționar majoritar indirect al Y1);
-în baza unei relații de conivență avute cu numitul X9(asociatul coordonator al administratorului judiciar Y3) și indirect cu subordonata acestuia, inculpata X6, în sensul continuării acțiunii de gestiune frauduloasă a patrimoniului societății Y1.
   Controlul activității Y1  exercitat de către inculpatul X1 prin intermediul administratorilor speciali este confirmat în cauză și de către suspectul X10(care a menționat textual  că ”a fost numit de către X1 și în funcția de administrator special al Y1”), inculpatul X5(în declarația de suspect din 19.01.2021), inculpatul X8 (în declarația de suspect din 27.04.2016) cât și de reprezentantul părții civileP3, numitul Y37(care a precizat că ”și în perioada de insolvență tot X1 coordona și conducea activitatea Y1”)iarrelația de conivență cu numitul X9(asociatul coordonator al administratorului judiciar Y3), în sensul continuării acțiunii de gestiune frauduloasă a patrimoniului societății Y1, rezultă din coroborarea unor aspecte faptice evidente ce au privit: modul de întocmire/implementare a planului de reorganizare al societățiiY1(și anumefără luarea în considerare a creanțelor pe caresocietatea le avea de încasat de la firmele din grupulY2), neurmărirea  recuperării creanțelor Y1 de la acționarul majoritar (Y2) și societatea afiliată  intra-grup Y2 (existente la deschiderea procedurii insolvenței), menținerea derulării în continuare a  contractului de fabricație cu firma intra-grup Y2  (în condiții financiare total dezavantajoase pentru Y1) respectiv  menținerea derulării în continuare a contractului de prestări servicii de consultanță și management încheiat cu firma intra-grupY2 (cu consecința  continuării efectuării de plăți nejustificate către această firmă și în perioada de insolvență).
De altfel, celelalte aspecte enumerate (în afara  continuării efectuării de plăți nejustificate de consultanță cătreY2carea fost analizată anterior și menținerii derulării în continuare a  contractului de fabricație cu firma intra-grup Y2pe care o vom prezenta)urmează însă a fi detaliate ulterior în expozitivla momentul analizăriimodului fraudulos de derulare a insolvenței societății Y1.
În exercitarea acestei rezoluții de gestiune frauduloasă, numitul X9 a acționat în special în acord cu inculpataX6 (reprezentantul principal al administratorului judiciarY3 pentru societatea Y1) – cei doi reprezentanțiai administratorului judiciar Y3acționând intenționatși pentru amenține/înlesni derularea în continuare a mecanismului de reducerea drastică a disponibilităților bănești și patrimoniului Y1),  întrucât au menținutconștientși derularea în continuare a  contractului de fabricație cu firma intra-grup Y2(în condiții financiare total dezavantajoase pentru Y1)  determinând astfel transferul/nerecuperarea unor importante sume de bani reprezentând capitalul de lucru al Y1.
În acest sens trebuie menționat  că desemnarea inițială a administratorului judiciar Y3în procedura de insolvență a debitoruluiY1, s-a făcut conform considerentelor încheierii din 04.11.2010, ”la solicitarea creditorului Y27” (societate afiliată intra-grup controlată similar de inculpatul X1) iar reprezentantul părții civileP3, numitul Y37(creditor chirografar ce a purtat discuțiipentru recuperarea creanței sale în perioada de insolvență, atât cu inculpatulX1cât și cuinculpataX6) a precizat că ”a realizat că numita X6 ...în fapt nu avea putere de decizie raportat la activitatea Y1 -ea trebuind să execute dispozițiile șefului său din cadrul firmei de insolvență care în fapt aducea la îndeplinire deciziile numitului X1”.
    De asemenea însuși debitorul Y1, în propria cerere (înregistrată la Tribunalul Olt-Secția Comercială și de Contencios Administrativ) de deschidere a procedurii generale a insolvenței, a solicitat numirea în calitate de administrator judiciar a societății de practicieni de insolvență Y3.
   Evident raportat la atribuțiile exercitate în perioada de reorganizare a Y1, în calitate de reprezentant principal al administratorului judiciarY3, inculpataX6 a cunoscut foarte bine situația financiară a Y1 în cadrul grupului Y2(mai ales prin prisma relațiilor comerciale intra-grup), însă a acceptat conștient să participe la continuarea acțiunii de gestiune frauduloasă a patrimoniului societății Y1(inclusiv prin derularea în continuare a contractului fabricație cu firma intra-grup Y2  în condiții financiare total dezavantajoase pentru Y1).
   În acest sens, suspectul/fost administrator special X10 (în declarația din 27.04.2016) a precizat că ”administratorul judiciar Y3, prin X6, nu s-a consultat cu el în nicio decizie pe care a luat-o referitor la Y1” și căadministratorul judiciar cunoștea foarte bine situația financiară a  Y1în cadrul grupuluiY2”.
Astfel, în conformitate cu prevederile art.20 alin.1 lit.a din Legea nr.85/2006 (în vigoare la momentul derulării insolvenței respective), printre atribuțiile administratorului judiciar se regăsește și ”examinarea situației economice a debitorului..și întocmirea unui raport prin care să propună fie intrarea în procedura simplificată, fie continuarea perioadei de observație în cadrul procedurii generale într-un termen stabilit de judecătorul-sindic, dar care nu va putea depăși 30 de zile de la desemnarea administratorului judiciar”.
 Deasemenea potrivit prevederilor art.20 alin.1 lit.b din Legea nr.85/2006, una din principalele atribuții ale administratorului judiciar imediat după desemnare o constituie și ”examinarea activității debitorului și întocmirea unui raport amănunțit asupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență..într-un termen stabilit de judecătorul-sindic, dar care nu va putea depăși 60 de zile de la desemnarea administratorului judiciar”.
   Raportat la procedura de reorganizare judiciară a societății Y1,conform înscrisurilor privind insolvența acestei firme aflate la dosar, în luna decembrie 2010, administratorul judiciarY3 a întocmit raportul asupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a debitoarei Y1iar în luna noiembrie 2010, același administrator judiciar a întocmit raportul privind propunerea de continuare a perioadei de observațieîn cadrul procedurii generale a insolvenței privind debitorul respectiv (ultimul raport fiind asumat și semnat în numele administratorului judiciar de către inculpata X6).
Deși al doilea raport (din decembrie 2010)apare asumat și semnat în numele administratorului judiciar Y3de către asociatul coordonator X9(persoana care administra persoana juridică în cauză), având în vedere calitatea inculpatei X6 de reprezentant permanent principal al acestui practician de insolvență în procedura de reorganizare a Y1(aspect ce rezultă cert probatoriu) esteevident faptul că inculpata sus-indicată a cunoscut în detaliu și conținutul acestui raport(prezumția logică fiind că a participat și la procesul de întocmire a acestuia) – documentul respectiv conținând pe lângă analizarea situației financiare a debitoruluiY1(raportat la intervalul 2007-2010)și descrierea activității curente și indicarea posibilității reale de reorganizare efectivă a acesteia.
Acest aspect rezultă indubitabil și față de conținutul raportului nr.2/17.01.2011 privind aplicarea procedurii de insolvență la debitorul Y1(document întocmit de inculpata X6în calitate de reprezentant permanent principal al administratorului judiciar Y3) și unde la punctul 7 sunt preluate ”literal” concluziile raportului asupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a debitoarei Y1.
    Reiterăm faptul că conform acestuiraportasupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a societățiiY1, în intervalul 2007-2009, valorile indicatorilor financiari de lichiditate ai acestei societăți (lichiditatea globală și lichiditatea imediată), s-au aflat cu mult sub nivelul valorilor recomandate acceptabile în domeniu (evoluând și așa pe un trend descrescător)-aspect ce potrivit raportuluireflectă un grad de îndatorare peste limitele suportabilității și imposibilitatea de achitare a datoriilor pe termen scurt iar indicele de solvabilitate patrimonială generală are o evoluție nesatisfăcătoare-aspect ce conform aceluiași document denotă o puternică decapitalizare a societății.
Deasemeneaîn ceea ce privește mențiunile privind creanțele deținute de debitor, se preciza căvaloarea creanței deținute de societatea Y1, la data de 31.10.2010 (deci anterior intrării în insolvență), în relațiedoar cu firma intra grup Y2 era în cuantum de 76.781.746,54 lei, pentru explicarea căreia în raport s-au menționat următoarele:
”..Facem precizarea că în general produsele finite pe care le fabrică debitoarea sunt valorificate prin intermediulY2 Elveția.Aceasta din urmă participă la licitații iar debitoarea avea calitatea de subantreprenor pentru fabricarea vagoanelor ce făceau obiectul contractelor încheiate de Y2 Industries.
Cea mai mare parte din creanțe sunt deținute de către debitoare împotrivaY2 Industries, din această creanță deținută de circa 17,1 milioane de euro, suma de 3,4 milioane de euro reprezintă garanții de bună execuție reținute pe perioada de garanție de beneficiarii finali și TVA de rambursat de la bugetul de stat”.
   Totodată potrivit concluziilor finale ale aceluiași raportasupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a debitoareiY1,”un element cu o pondere deosebit de mare în ce privește lichiditatea și în final chiar și poziția financiară a societății l-a reprezentat volumul foarte mare al sumelor datorate de Y2 Industries, creanțe în creștere an de an și care dacă ar fi fost reglementate la timp ar fi schimbat fundamental situația(financiară)”.
Concluzionând, din coroborarea aspectelor sus-expuse rezultă cert că încă de la momentele inițiale ulterioare deschiderii procedurii de insolvență a debitoareiY1 (intervalul noiembrie-decembrie 2010), inculpata X6 și numitul X9 (în calitate de reprezentanți permanenți principali ai administratorului judiciar Y3 în procedura de reorganizare a debitorului Y1), cu ocazia analizării situației economice anterioare/curentă a acestui debitor (proces concretizat în întocmirea rapoartelor prev. de art. 20 alin.1 lit.a și b din Legea nr.85/2006), au cunoscut/realizat consecințele dezastruoase financiar (sub aspectul lichidității/capitalizării și în general al echilibrului economic) pentru producătorul Y1 rezultate în urma derulării relației contractuale cu firma intra-grup Y2 (în baza  contractului de fabricație din 01.01.2007), întrucât practic au conștientizat/reținut (și în concluziile raportului din decembrie 2010) că achitarea doar parțială a producției livrate de către Y1 (cu sume mult inferioare celor datorate) și creșterea constantă (în intervalul 2007-2010)  a ”datoriilor” firmei Y2 către acest producător, a avut un rol decisiv în intrarea acestuia în procedura de insolvență.
În ciuda acestui aspect, probatoriul cauzei a relevat că inculpata X6 și numitul X9(în calitate de reprezentanți permanenți principali ai administratorului judiciar Y3 în procedura de reorganizare a debitorului Y1),”au girat”derularea în continuare în procedura de insolvență (în intervalul noiembrie 2010-iulie 2012) a contractului de fabricație cu firma intra-grup Y2  în aceleași condiții financiare total dezavantajoase pentru Y1, întrucât au permis practic ”majorarea” creanței avute cu firma intra grup respectivă la momentul intrării în insolvență (și derivând din derularea anterioară a respectivului contract) cu ”noi livrări de mărfuri către Y2” (faptic însă către beneficiarii externi reali) fără a urmări însă și încasarea acestora în perioada de supraveghere/administrare (din mărfurile livrate în perioada de insolvență neîncasându-se nimic).
Derularea contractului de fabricație din 01.01.2007 cu firma intra-grupY2 a încetat automat în data de 06.07.2012, când între Y1și societatea terță Y6a intervenit contractul de transfer de întreprindere prin care firma terță a prelua în schimbul unui preț  de la respectivul producător ”întreprinderea feroviară” (practic  ”fondul de comerț” /patrimoniul fără creanțe al acestuia).
    Astfeldin analiza documentelor contabile aparținând Y1 (balanțele de verificare analitică-fișele conturilor corespunzătoare ”clientului”Y2) coroborate cu concluziile raportului de expertiză contabilă judiciară nr.,,, (conform răspunsurile formulate deexpertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.C.punctul 1 lit.b, c, d și e)și procesele verbale din datele de 05.01.2016 respectiv 02.12.2021 ale organului de urmărire penală (privind analizarea unor balanțe lunare de verificare analitică ale Y1), rezultă următoarele:
-valoarea mărfurilor livrate în perioada de insolvențăcătre firma intra-grupY2 a fost în cuantum de 25.102.708,91 lei, sumă ce a fost reevaluată lunar cu diferențele de curs valutar astfel încât la 30.09.2012 (anterior ieșirii din insolvență a debitorului Y1) valoarea actualizată a mărfurilor livrate a fost de 26.341.277,80 lei;
-din mărfurile livrate în perioada de insolvență nu s-a încasat nicio sumă de lafirma intra-grupY2;
-în perioada de insolvență din mărfurile livrate anterior (deci înainte de 04.11.2010) s-a încasat suma de 12.871.527,99 lei de lafirma intra-grupY2;
-soldul total neîncasatcu firma Y2 (în cuantum reactualizat de 89.534.531,12 lei) a fost diminuat în corespondență cu contul 419 – ”avansuri primite de la creditori interni”;
-soldul total neîncasat (valoarea mărfurilor livrate și neîncasate) cu firma Y2 înregistrat la ieșirea din procedura de insolvență a Y1 (octombrie 2012) era în cuantum de 69.762.606,61 lei(în echivalent 17.572.444,98 euro calculat la cursul valutar mediu de 3,97 lei/euro de la nivelul  ianuarie 2007-octombrie 2012).
Deși valoarea creanței cu firma intra grup Y2la ieșirea din procedura de insolvență a Y1apare ”un pic mai mică” față de valoarea mărfurilor livrate anterior datei de 04.11.2010 la firma respectivă și neîncasate (69.762.606,61 lei față de 76.781.746,54 lei), acest aspect nu se datorează ”diligențelor” inculpateiX6sau numituluiX9(în calitate de reprezentanți permanenți principali ai administratorului judiciarY3) – dimpotrivă aceștia fiind perfect conștienți de ”tiparul” derulării contractului de fabricație din 01.01.2007 (ce presupunea achitarea doar parțială a producției livrate de cătreY1cu sume mult inferioare celor datorate), au permis ”continuarealivrărilor de mărfuri către Y2 fără încasarea acestora” (acțiune dublată concomitent și cu exercitarea rezoluției de a nu urmări încasarea creanțelor vechi/noi acumulate cu Y2), diminuarea soldului total neîncasat cu această firmă intra-grup fiind doar rezultatul dispozițiilor discreționare în acest sens ale inculpatului X1(aduse la îndeplinire de inculpata X2).
   Prin urmare, raportat și la acest act de gestiune frauduloasă, rezultă probatoriu că inculpataX6și numituluiX9, în acord, au acționat constant și pentru a menține derularea în continuare a mecanismului de decapitalizarealsocietății comerciale  Y1 dezvoltat/coordonat/determinat de către inculpatul X1 (prin reducerea drastică a disponibilităților bănești aflate la dispoziția acesteia), menținând/facilitând realizarea de operațiuni financiare ce au vizat transferul/nerecuperarea unor importante sume de bani reprezentând capitalul de lucru al Y1 și prin derularea în continuare a unui contract de fabricație cu firma intra-grup Y2  (prin care producția Y1  deși faptic era livrată beneficiarilor din Europa, era facturată scriptic către  Y2 fiind încasată integral de aceasta,  ulterior Y2  achitând doar parțial către Y1  contravaloarea mărfurilor livrate și utilizând sumele încasate astfel discreționar)–aspect faptic din evidența căruia se desprinde logic și concluzia legăturii de conivență avute cu inculpatul X1(principalul beneficiar în calitate de administrator al Y2) în sensul continuării acțiunii de gestiune frauduloasă a patrimoniului societății Y1.
   Acționând în acest fel, inculpataX6și numitul X9 (în calitate de reprezentanți permanenți principali ai administratorului judiciar Y3 în procedura de reorganizare a debitorului Y1)nu s-au comportat conștient ca un bun administrator al acestei societăți și au  prejudiciat patrimoniul acesteia.
   Potrivit prevederilor art.20 alin.1 lit.j din Legea nr.85/2006 în calitate de reprezentant principal al administratorului judiciarY3,inculpataX6 avea printre atribuțiile principale și ”denunțarea unor contracte încheiate de debitor”- exercitareaacestei atribuții legale urmând desigur a fi apreciată raportat la obligația evidentă a administratorului judiciar de a urmări realizarea șansei de redresare/reorganizare a activității debitorului Y1 aflat în procedură de reorganizare judiciară, inclusiv prin continuarea activității profitabile, conservarea patrimoniului și aplicarea unui management profitabil.
    În acest sens, inculpataX6 și numitul X9 trebuiau să acționeze pentru ”recăpătarea/reluarea” de către Y1 a controlului asupra contractelor/încasărilor cu/de la beneficiarii finali externi prin denunțarea/rezilierea sau  modificarea contractului de fabricație din 01.01.2007 (raportat cel puțin la clauzele prin care acest producător nu mai controla financiar relațiile cu beneficiarii externi) cu respectarea binențeles a comenzilor de execuție în curs.
Sub acest aspect, extrem de relevante sunt precizările inculpatului X8(în declarația de suspect din 27.04.2016-persoană care a îndeplinit funcția de director general alY1și în intervalul iunie 2010-iunie 2012), astfel:
”..Y1 și-a respectat planul de reorganizare și a evitat falimentul și datorită faptului că s-a reușit semnarea unor contracte de reparații și modernizări vagoane cu beneficiari interni (deci care nu intrau sub puterea contractului de fabricație din 01.01.2007), contracte ce au fost semnate direct cu beneficiarii, sumele intrând direct în conturile societății în perioada de reorganizare”.
   Cu toate acestea, inculpataX6 (în conivență certă cunumitul X9) a acționat în sens contrar inclusiv prin menținerea derulăriicontractului de fabricație cu firma intra-grup Y2 încheiat anterior de Y1.
  Sintetizând, prejudiciulcreat societățiiY1,prin dispunerea încheierii/derulării/menținerii,în intervalul ianuarie 2007-iulie 2012, contractuluide fabricație cu firma intra-grup Y2  în condiții financiare total dezavantajoase pentru Y1 (contract prin care producția Y1  deși faptic era livrată beneficiarilor din Europa, era facturată scriptic către  Y2 fiind încasată integral de aceasta, ulterior Y2  achitând doar parțial către Y1  contravaloarea mărfurilor livrate și utilizând sumele încasate astfel discreționar) este în cuantum total de69.762.606,61 lei (din care prejudiciul aferent intervalului de derulare a insolvenței Y1 este în sumă de 26.341.277,80 lei).
5.contractarea în numele Y1 a creditului sindicalizat bancar și consecințele financiare ale acestuia asupra producătorului respectiv;
Așa cum am expus anterior, reiterăm faptul că în contextul în care societateaY1(ca de altfel și ceilalți doi producători români intra grup)deși profitabilă, nu își primea integral de la Y2 contravaloarea mărfurilor faptic livrate beneficiarilor externi (primind sume cu mult inferioare celor datorate) respectiv nu îi erau  restituite de Y2sumele importante împrumutate, acest producător (ca de altfel și producătorii Y27 și Y15) a fost implicit obligată să-și deruleze activitatea curentă în baza unor credite bancare (sau cel puțin prin contractarea suplimentară a unor împrumuturi bancare în scopul obținerii ”surplusului” de finanțare de care era lipsit prin neîncasarea integrală a mărfurilor livrate).
   Paradoxal, cu aceste resurse de finanțare ”obținute pe datorie”, societatea Y1(ca de altfel și ceilalți doi producători români intra grup) fabrica/repara în continuare vagoane al căror preț era în continuare încasat de firma intra grup Y2și care în continuare le achita doar parțial.
La nivelul lunii octombrie 2008, conform documentelor contabile aparținând Y1(balanța de verificare analitică aferentă octombrie 2008) coroborat cu concluziile raportului de expertiză contabilă judiciară nr.,,, (conform răspunsuluiformulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.B.punctul1),cuantumul împrumuturilor bancare pe care le avea acest producător era în sumă de56.655.286,44lei.
    Potrivit acelorași documenete contabile coroborate cuprocesul verbal din data de 02.12.2021 al organului de urmărire penală (privind analizarea unor balanțe lunare de verificare analitică ale Y1), concluziile aceluiași raportului de expertiză contabilă judiciară (conform răspunsului formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.B.punctul 4) șiraportul de inspecție fiscală nr.30002/20.01.2010 al A.N.A.F.-Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (vizând inspecția fiscală parțială derulată la contribuabilul Y1având ca obiect și operațiunile relevante privind impozitul pe profit pentru perioada 2004-2008), la același moment (octombrie 2008), Y1avea de încasat de la firma mamă Y2 și de la ”casa de vânzări” intra grupY2 sumele de 19.252.683,45 lei (în echivalent5.329.985 euro)-aferent împrumutului din 2006 respectiv 56.454.091,68 lei -aferent mărfurilor livrate și neachitate.
   După cum se poate observa, la momentul respectiv, valoarea creditelor în plată a producătorului Y1era mai mică decât valoarea împrumuturilor și a mărfurilor livrate nerestituite/neachitate – credite ce erau garantate în majoritatea lorde acest producător cu garanții reale mobiliare asupra creanțelor deținute (inclusiv cele vizând contravaloarea mărfurilor ce le avea de încasat de la Y2) cât și asupra stocurilor de produse finite și materii prime în proprietatea sa.
   Acest aspect rezultă din analiza documentelor contractuale de credit bancaraflate la dosar și anume contractul de împrumut nr.07463/23.08.2007 încheiat de Y1(în calitate de împrumutat) cu ING BANK pentru o facilitate de credit în valoare de 9.800.000 euro respectiv contractul de împrumut nr.8307/05.06.2008 încheiat de Y1împreună cuY27(în calitate de împrumutați) cu ING BANKpentru o facilitate de credit în valoare de 10.000.000 euro.
   Continuarea ”politicii” impuse la nivelul conducerii grupului Y2 de inculpatul X1de neachitare integrală a mărfurilor livrate (beneficiarilor externi) de acest producător cumulat cu decizia aceluiași inculpat de nerestituire a sumelor datorate (aferente împrumuturilor/mărfurilor anterior livrate) a avut drept consecință, la sfârșitul anului 2008, înrăutățirea situației financiare a producătorului Y1(ca de altfel și a celorlalți doi producători români intra grup)întrucât deși  firma respectivă era profitabilă (la nivelul lunii iulie 2008 societatea avea un profit de circa 3.000.000 euro și aprox.2600 de salariați), faptic s-a aflat într-o  ”criză de lichiditate” – ținând cont că în prețul unui vagon (livrat și neîncasat integral) erau incluse salariile personalului, plata furnizorilor de materii/materiale/servicii și componente de vagoane precum și taxele datorate bugetului de stat și local.
În contextul acestei situații (determinată de inculpatul X1prin exercitarea acțiunilor de gestiune frauduloasă descrise anterior în expozitiv), respectivul inculpat a luat măsura atragerii și a producătorului Y1(împreună cu producătorii Y27 și Y15) în ”capcana” unui credit sindicalizat bancar de 100.000.000 euro (din care practic s-au refinanțat vechile credite) și care a fost contractat în condiții extrem de defavorabile pentru Y1(ca și pentru ceilalți doi producători intra grup români) întrucât era garantat cu universalitatea bunurilor celor trei producători (care astfel și-au garantat atât propriile credite cât și ale celorlalți, astfel încât fiecare a garantat pentru suma de 100.000.000 euro).
Deși acoperirea nevoii de finanțare a unei societăți printr-un credit extern este o practică comercială normală licită, sub aspect subiectiv, contractarea în condiții financiare extrem de defavorabile a acestui credit bancar, trebuie privită în lumina actelor de gestiune frauduloasă a patrimoniului Y1exercitate anterior (descrise mai sus în expozitiv) și în contextul în care acest credit a fost văzut ca o ”măsură de substituire” la ”politica constantă” de neachitare către Y1(șicătre ceilalți doi producători) a sumelor ce le aveau de încasat de la societățile din cadrul grupului Y2 (Y2șila Y2).
Astfel, data de 09.10.2008,  între Y1, Y16, Y15, Y20 – Cehia şi Y2  – Elveţia  pe de-o parte  şi ABN AMRO BANK N.V. , ABN AMRO BANK N.V., Filiala Singapore  şi RBS  BANK  SA România ( în calitate de agent de garantare pentru finanțatori )  pe de altă parte  s-a încheiat  un contract   de facilitate  prin care băncile (ABN AMRO BANK N.V., Filiala Amsterdam, CITI BANK Europe PLC,ING BANK,Filiala București, PIRAEUS BANK România SA) puneau la dispoziţia societăţilor mai sus-enumerate  suma de 100.000.000 Euro.
Reiterămcă începând cu 2007, ABN AMRO fusese preluată de Royal Bank of Scotland Group – RBS BANK.
Conform anexei nr.1 din contractul respectiv, sumele de bani în euro au fost puse la dispoziţie de:
- ABN AMRO  Bank NV Amsterdam  -  32.500.000 Euro ;
- CITI BANK Europe PLC                    -  25.000.000 Euro ;
- ING Bank NV  Bucureşti                    - 32.500.000  Euro ;
-  PIRAEUS BANKRomânia               - 10.000.000  Euro.  
TOTAL                                  = 100.000.000 Euro.  

Contractul sindicalizat privea acordarea unei facilităţi pe termen scurt şi a altor facilităţi petermen lung, sumele din ambele facilităţi putând fi folosite  inclusiv pentru refinanţarea altor credite pe care împrumutaţii le aveau la instituţiile bancare .  
La momentul semnării contractului, conform anexei  nr.14 din contract :
-Y1 avea credite contractate în valoare de 18.408.838eurodin care credite în valoare de 16.408.838 euro  urmau a fi refinanţate  iar creditul de 2.000.000 euro la ABN AMRO Bank să rămână în vigoare ;
-Y16  avea credite contractate în valoare de 55.044.731 euro din care credite în valoare de 51.448.609 euro  urmau a fi refinanţate  iar creditul de 3.596.122 euro la ABN AMRO Bank să rămână în vigoare ;
-Y15 avea credite contractate în valoare de 15.833.295 euro din care credite în valoare de 15.366.085 Euro  urmau a fi refinanţate  iar creditul de 467.210 euro la ABN AMRO Bank să rămână în vigoare.
    Potrivit clauzelor contractului încheiat la data de 09.10.2008, creditul sindicalizat era garantat raportat la activeleY1  practic cu universalitatea patrimoniului său,astfel:
-garanție imobiliară cu privire la toate terenurile și construcțiile deținute de Y1;
-garanție reală mobiliară cu privire la echipamente, instrumente și obiecte de inventar deținute și la toate creanțele prezente și viitoare ale Y1.
    De menționat că condiții similare de garanție priveau și activele celorlalți doi producători români intra grup Y16 șiY15.
Potrivit documentelorrelevante (cererea de utilizare a creditului sindicalizat din 24.10.2008, extras de cont, fișă cont corespunzător) coroborate cu concluziile  raportului de expertiză contabilă judiciarănr.,,, (conform răspunsului formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.B.punctul 5),SC  Y1a beneficiat din această facilitate de suma de 22.000.000 Euro (din care 14.000.000 Euro un credit pe termen lung şi 8.000.000 Euro pe termen scurt)-în mare parte folosită doar pentru refinanțarea creditelor anterioare, fiind identificată doar suma de 2.515.250 euro  ce a fost folosită faptic de către acest producător pentru finanțarea activității curente.
Se poate observa că la momentul contractării acestui credit că Y1 avea credite bancare în valoare totală de 18.408.838euro (din care 16.408.838 euro au intrat la refinanţare) iar acordarea  facilităţilor  de către aceleaşi bănci creditoare  nu a făcut decât să  achite datoriile vechi  făcând  alte datorii însă  în alte condiţii total defavorabile întrucât a pus acest producător (ca și celelalte două societăţi producătoare de vagoane intra grup din România) în poziţia de a-şi  garanta reciproc datoriile cu universalitatea bunurilor pe care le deţineau fată de condiţiile anterioare în care creditele erau garantate în general cu contravaloarea mărfurilor ce le aveau de încasat.  
   În acest sens, probatoriul cauzei a relevat că costurile acestei facilităţi  au fost dezastroase  în viitorul apropiat (inclusiv pentruY1) deoarece  în loc să garanteze la bănci datoria reală pe care o avea, fiecare producător a ajuns să garanteze împrumutul total ale membrilor grupului(ce apar ca împrumutați în baza contractului din 09.10.2008).
   Practic pentru Y1 acest credit nu a fost o soluție (raportatla problemele de lichiditate cu care se confrunta și ”cauzele”acesteia) deoarece nu a adus un plus de capital destinat finanțării continuării producției curente pe termen mediu, ci doar a realizat ”performanța” refinanțării unor credite derulate în condiții relativ avantajoase cu un credit sindicalizat obținut în condiții de garantare cu întreg patrimoniul prezent și viitor.De altfel, ”singura avantajată”în urma acestui credit a fost tot firma Y2 care astfel a mai primit suma de 2.000.000 euro garantați de producătorii de vagoane din România.
Prin această ”inginerie financiară”, deșiY1 avea de încasat, la nivelul lunii octombrie 2008, sume extrem de mari (peste 20 de milioane de eurodoar de la firma holdingY2  și intra-grupY2), a ajuns să garanteze cu întreg patrimoniul creditul total în valoare de 100.000.000 euro și în final (așa cum vom prezenta ulterior probatoriu în expozitiv)să fie ”vândut” (activele sale) la o valoare subevaluată (practic la un preț de aproape patru ori mai mic decât creanțele pe care le avea de încasat de la societățile din cadrul grupului Y2).
Sub aspect subiectiv aceste elemente sunt extrem de relevante (raportat la rezoluția inculpatului X1degestiune frauduloasă a patrimoniului Y1și prin acest act material)întrucât dacă le coroborăm cu faptul continuării ”politicii” (și ulterior semnării acestui credit sindicalizat după cum vom prezenta ulterior)impuse la nivelul conducerii grupului Y2 de inculpatul respectiv de neachitare integrală a mărfurilor livrate(beneficiarilor externi) de acest producător cumulat cu decizia aceluiași inculpat de nerestituire a sumelor datorate (aferente împrumuturilor/mărfurilor anterior livrate), concluzionăm că prin contractareaacestui credit sindicalizat bancar s-a implementat doar un plan prestabilit al inculpatuluiX1(plan conștientizat/asumat/sprijinit de inculpata X2prin prisma poziției sale de coordonatoare a operațiunilor financiare a grupului Y2) de ”sacrificare” și a producătorului Y1(însă în condițiile urmărite de acționarul majoritar indirect) - inculpatulX1 (sprijinit de inculpata X2) neurmărind în acest context ca producătorul Y1 să achite acest credit (întrucât au continuat politica de diminuare a lichidităților acesteia) ci doar ca activele acestei societăți (și a celorlalți doi producători intra-grup) să fie integral  garantate în favoarea creditorilor din contractul de credit sindicalizat bancar întrucât în eventualitatea unei ”proceduri de insolvență ulterioare” consorțiul de bănci prin prisma poziției de creditor majoritar securizat ar fi obținut ”controlul” deciziilor dispuse în adunarea/comitetul creditorilor.
   Acest aspect ”convenea” intereselor acționarului majoritar indirect X1 întrucât (după cum vom expune probatoriu ulterior în expozitiv) acesta a acționat conștient în  procedura de insolvență a producătorului Y1în vederea ”preluării” activelor acestei societăți la o valoare mult subevaluată (și în interesul său/al partenerilor săi de afaceri), ”cointeresând” indirect în acest sens și consorțiul de bănci creditoare ce acționa în conformitate cu regulile de prudențialitate bancară privitor la societățile debitoare în reorganizare judiciară. 
   Raportat la momentul octombrie 2008, declanșarea procedurii de insolvență inclusiv a producătorului Y1nu era în interesul inculpatuluiX1, întrucât la acel moment o parte semnificativă din votul majoritar în adunarea/comitetul creditorilor ar fi aparținut ”altor creditori” (furnizorii, bugetul de stat, salariații, etc.),iar creditele bancare anterioare erau garantate doar cu contravaloarea mărfurilor ce trebuiau încasate(cash flow-ul operațional şi contractele în derulare).
  Prin urmare, sintetizând creditul sindicalizat bancar a fost un credit contractat intenționat în condiții total defavorabile producătoruluiY1(similar șipentru producătorii Y27 și Y15) și nu a servit intereselor acestui producător (ci doarintereselor acționarului majoritar indirect X1) – contractarea acestuia (sub aspectul evoluției etapelor de exercitare a rezoluției de gestiune frauduloasă) fiind doar ”lovitura de grație” dată acestei societăți întrucât în mod direct s-a urmărit ca Y1(și ceilalți doi producători)să nu primescă sumele ce le avea de încasat de la societățile din cadrul grupuluiY2 (Y2șiY2)și indirect vânzarea subevaluată a activelor sale într-o procedură viitoare de insolvență derulată în condițiile urmărite de inculpatul sus-menționat.
   Evident, în virtutea ”rolului” său de administrator/reprezentant/decident principal  asupra activității firmelor din grupul Y2 (astfel cum a fost expusă probatoriu anterior), și în exercitarea rezoluției de gestiune frauduloasăși a patrimoniului Y1,inculpatul X1 (cu sprijinul inculpatei X2)a fost persoana care a decis/dispus contractarea respectivului credit sindicalizat bancar în condițiile defavorabile sus-descrise – implementarea administrativă a acestei ”operațiuni” fiind realizată prin structurile de conducere (Adunarea Generală a Acționarilor/Consiliul de Administrație) ale producătorului Y1(organe de conducere unde votul majoritar aparținea reprezentanților Y2  – persoane ce au avut și cu privire la acest aspect doar rolul formal de a îndeplini dispozițiile inculpaților X1 și X2).
Reiterăm că în exercitarea acestei rezoluții, inculpatul X1 a acționat și cu sprijinul inculpatei X2 - persoană care prin prisma poziției de director financiar al grupuluiY2și membru alconsiliului de administrație al Y1, a realizat/asumat și și-a exercitat concursul în sensul îndeplinirii dispozițiilor inculpatului X1în dauna intereselor financiare ale societățiiY1inclusiv raportat la aprobarea/încheierea/semnarea creditului sindicalizat bancar din 09.10.2008.
    Astfel potrivit răspunsului ING BANK înregistrat cu nr.CM/CI/89 din 15.01.2019 referitor la persoanele din conducerea grupului Y2 cu care consorțiul de bănci creditoare a purtat negocieri în vederea semnării contractului de credit din 09.10.2008/actelor subsecvente, ”în vederea încheierii contractului sindicalizat,RBS  BANK  SA România ( în calitate de agent de garantare pentru finanțatori)a intermediat întâlniri cu potențialii creditori bancari care și-au exprimat intenția de a face parte din această sindicalizare cu managementul grupului reprezentat prin doamna X2..și a urmat procedurile standard pentru o astfel de tranzacție, care includ fără a se limita la următoarele elemente:structura tranzacției, preț, condiții financiare, garanții, etc..”.Rezultă deci că decizia contractării creditului sindicalizat bancar și a actelor subsecvente acestuia s-a luat după ”negocieri” între conducerea executivă a grupului Y2(reprezentată în principal de inculpații X1 și X2) și reprezentanții unităților bancare, aspect care rezultă și din probele testimoniale administrate în cauză, după cum urmează:
   Potrivit declarațiilor martorului M12 (fost membru al alconsiliului de administrație al Y1din partea acționarului majoritar Y2), ”membrii/ședințele consiliului de administrație aveau un rol formal..iar deciziile se luau la nivel înalt în cadrul grupului” și ”înainte de semnarea contractului de credit sindicalizat a purtat discuții cu X1 și X2 pentru întrunirea Adunării Generale a Acționarilor pentru aprobarea semnării acestui credit întrucât era nevoie de bani pentru creșterea producției” respectiv ”împrumutul sindicalizat din octombrie 2008 a fost determinat de nevoia de bani pentru amorsarea producției..investiții și modernizare”.
În acest sens, martorul M13 (fost membru al alconsiliului de administrație al Y1din partea acționarului minoritar P5), a precizat în declarațiile date că ”în cadrulAdunării Generale a Acționarilor li s-a spus că din banii obținuți de Y1din creditul sindicalizat se va deschide o nouă linie de producție”și ”deși la vremea respectivăacest credit a fost perceput în opinia publică ca un mare succes managerial, în fapt acest credit a fost lovitura de grație dată societății întrucât s-a urmărit ca Y1să nu mai primească banii ce îi avea de încasat de la societățile din cadrul grupului” respectiv ”acest credit nu era în interesul Y1, societateadesfășurându-și activitatea în condiții bune”.
   Similar, martorul M14 (fost membru al alconsiliului de administrație al Y1din partea acționarului minoritar P5), a declarat că ”justificarea creditului sindicalizat a fost finanțarea producției în vederea onorării contractelor”.
Relevante sub acest aspect prin ”analogie”, sunt și susținerile martorei M18 (fost director economic la Y15) care a confirmat că ”discuțiile și negocierile privind obținerea unei facilități de credit de la un consorțiu de bănci (reprezentat de RBS BANK) pentru refinanțarea creditelor în vigoare s-au discutat la nivel de grup...în acest sens, aprobarea în consiliul de administrație s-a făcut formal la propunerea lui X2 (care era pe locul doi în cadrul grupului)”.
Sintetizând rezultă astfel indubitabil rolul formal al structurilor de conducere (Adunarea Generală a Acționarilor/Consiliul de Administrație)a producătorului Y1în negocierea/aprobarea contractului de credit din 09.10.2008/actelor subsecvente precum și ”inducerea constantă în eroare” a membrilor acestor organe de conducere cu privire la ”cauza veridică a lipsei de lichidități” (ce a determinat astfel contractarea suplimentară a acestui credit) și necunoașterea situației financiare reale a acestui producător de către persoanele respective (cărora li se comunicau elemente generale, situația fiind prezentată în termeni pozitivi).
  De altfel chiar și în acest context de ”dezinformare” cu privire la situația financiară a producătorului Y1,reprezentanții acționarului minoritar P5 au realizat  (întrucât era evident) caracterul total defavorabil și riscul financiar vădit pentru acest producător al contractării creditului sindicalizat bancar în condițiile sus-amintite – martorul M13precizând în acest sens și că ”creditul sindicalizat bancar..a fost un credit contractat în condiții defavorabileY1 și nu a servit intereselor acestei societăți ci doar intereselor acționarului majoritar indirect X1”iar”dacă firma își încasa la timp creanțele nu era nevoie de împrumutul sindicalizat”.
În acest sens, conform înscrisurilor de la dosar, la sfârșitul lunii septembrie 2008,acționarul minoritar Y56 a introdus la Tribunalul Olt-Secția Comercială și de Contencios Administrativ o acțiune ce avea ca obiect anularea hotărârii Adunării Generale Extraordinare a AcționarilorY1din 03.09.2008(prin care s-a aprobat contractarea creditului sindicalizat bancar în condițiile sus-expuse) –reprezentanții Y56, în calitate de acționar minoritar (deținător al unei cote de 35,25% din capitalul social) votând împotriva aprobării punctelor respective (referitoare la creditul sindicalizat) înscrise pe ordinea de zi (aprobate însă prin votul acționarului majoritar Y2,deținător al cotei de 62,72% din capitalul social).
   Extrem de relevante sunt însă și motivele acestei solicitări dezvoltate în respectiva cerere de chemare în judecată, astfel:
”..Hotărârile adoptate cu votul abuziv al acționarului majoritar interesat în cauză sunt contrare interesului societății:
Având în vedere ordinea de zi supusă aprobării adunării generale, reprezentantul Y56 a solicitat ca Y1 să constituie garanții numai la nivelul sumei contractate și a propus ca fiecare din cele 4 societăți respectiv Y1, Y16, Y15, Y20 – Cehia (societăți din grupul Y2) să garanteze proporțional cu suma de care va beneficia suma ce se va stabili în funcție de necesitățile fiecărei societăți, propuneri respinse cu votul abuziv al acționarului majoritar, interesat în cauză, acționar care deține calitatea de acționar majoritar și în celelalte 3 societăți din grupul Y2....
   Analizând cele aprobate în adunarea generală se poate observa că garantarea cu mijloace fixe din patrimoniul societății în favoarea unor parteneri comerciali este contrară interesului societății.În situația în care partenerii comerciali în favoarea cărora se constituie garanțiile sunt în imposibilitatea de a-și achita împrumuturile, societății care a garantat aceste împrumuturi (în speță Y1  ) îi sunt executate silit bunurile constituite în garanție, creându-se astfel un prejudiciu nejustificat societății și implicit acționarilor acesteia.
Garanțiile sunt extrem de împovărătoare pentru societate..din procesul verbal și din hotărârea adoptată putându-se observa că societatea a garantat aproape cu întreg patrimoniul – putând genera în caz de neplată a datorieicătre consorțiul de bănci având ca reprezentant pe ABN AMRO BANK NV, chiar falimentul Y1..”.
De precizat că acțiunea introdusă de acționarul minoritar Y56 a fost respinsă întrucât legiuitorul român nu a conferit instanțelor judecătorești civile posibilitatea de a aprecia asupra strategiei/necesităților de finanțare ale unei companii ci numai de a analiza legalitatea aprobării acestora prin structurile de conducere legal reglementate.Astfel, judecătorul nu are competența de ase pronunța, de a aprecia asupra oportunității deciziei de contractare a unui credit de către o companie, ci nu face altceva decât să ia act de voința acționarilor acesteia în acest sens, verificând doar îndeplinirea cerințelor de legalitate formalăimpuse de lege în ceea ce privește convocarea/notificarea acționarilor, comunicarea ordinii de zi a ședinței unei AGA/CA, exprimarea valabilă a votului acționarilor și cvorumul necesar adoptării unei asemenea decizii puse pe ordinea de zi a acestor structuri de conducere.
   Desigur că în condițiile în care voința acționarilor este subsumată unei intenții infracționale de gestiune frauduloasă/delapidare a patrimoniului unei companii (cum este cazul în speța prezentă), deciziile structurilor de conducere (determinate de aceștia) pot face obiectul analizei pe fond a judecătorului penal (desigur în cadrul unui proces penal) în vederea stabilirii sub aspect subiectiv/obiectiv a conținutului constitutiv al acestor fapte penale.
   Într-adevăr prin Hotărârea Adunării Generale Extraordinare a AcționarilorY1 din data de 03.09.2008, a fost aprobată (prin votul acționarului majoritar Y2) contractarea creditului sindicalizat bancar în condițiile financiare sus-expuse (prin garantarea de către Y1cu universalitatea bunurilor prezente/viitoare deținute-fiind garantat astfel atât propriul credit cât și creditele celorlalți producători) iar inculpata X2a fost mandatată să semneze și/sau transmită în numele Y1 documentația contractuală precum și orice declarații/documentații de credit solicitate de băncile creditoare în legătură cu acest contract de credit.
Din analiza contractului de credit sindicalizat bancar din 09.10.2008 se observă căinculpata X2 a fost persoana din cadrul grupului Y2 ce i-a reprezentat pe toţi  codebitorii Y1, Y15 Severin , Y16, Y2 şi Y20 – Cehia (semnând contractul de credit/documentația subsecventă în numele acestora).Acest aspect nu a fost întâmplător, relevând încă o dată poziția de conducere importantă exercitată de inculpata X2în cadrul grupului Y2(practic pe locul doi în conducerea grupului, subordonată doar inculpatului X1), ce i-a oferit posibilitatea cunoașterii în detaliu a situației/necesităților financiare ale fiecărei firme intra-grup (întrucât la dispozițiile inculpatului X1, inculpata X2 acoordonat toate operațiunile financiare majore ale firmelor respective).
   Reiterăm faptul că potrivit susținerilor inculpatei X2(în declarația de suspect din data de 27.04.2016),”majoritatea actelor importante semnate ca mandatar/administrator statutar al societăților, au fost făcute la solicitarea expresă a lui X1și în urma unei constante presiuni morale” respectiv ”toate inițiativele cu privire la decizii/semnări de acte erau ale lui X1..punându-le în aplicare în urma unei presiuni morale ale acestuia (în sensul că putea fi dată afară dacă nu respecta deciziile)”.
   Prin Hotărârea Adunării GeneraleExtraordinare a AcționarilorY1 din data de 19.02.2009, a fost aprobat/ratificat (prin votul acționarului majoritar Y2) contractul sindicalizat bancar încheiat în data de 09.10.2008 și actele subsecvente (contract de ipotecă/contract de garanție asupra universalității bunurilor mobile).
   Potrivit înscrisurilor de la dosar,contractul sindicalizat bancar din 09.10.2008 a fost modificat prin contractul de modificare și consolidare din 06.11.2009 – modificarea esențială vizând reducerea facilității de creditare puse la dispoziție de consorțiul de bănci de la 100.000.000 euro la suma de 96.000.000 euro.
    Astfel, conform anexei nr.1 din acest act contractual de modificare,în final sumele de bani în euro puse la dispoziţie au fost:
- ...  Amsterdam  -  31.200.000 Euro ;
- ... Europe                   -  24.000.000 Euro ;
- ....  Bucureşti                    - 31.200.000  Euro ;
-  .... BANKRomânia                -  9.600.000  Euro.  
TOTAL                                  =   96.000.000 Euro.  

     Prin decizia Consiliului de Administrație al Y1din data de 06.11.2009, a fost aprobată modificarea/completarea contractului sindicalizat bancar încheiat în data de 09.10.2008 în sensul aspectelor expuse anterior.
    Precizăm că modificările în cauză nu au avut consecințe asupra sumelor de careY1a beneficiat faptic (din această facilitate de credit) pentru finanțarea activității curentefiind identificată în acest sens doar suma de 2.515.250 euro.
Concluzionând, raportat la intervalul 2006-2010, urmare acțiunilor dezvoltate/coordonate/determinate de acționarul majoritar indirectX1,  Y1 s-a aflat în situația în care acesta prin societăți controlate, a diminuat major resursele de lichiditate ale acestui producător (prin împrumuturi/consultanță nereală fără scop economic/neachitarea sau achitarea parțială a producției livrate) iar când nu au mai existat resursele financiare necesare desfășurării activității de producție a dispus încheierea/derularea unui credit (contractat în condiții net defavorizante) cu un consorțiu de bănci – prin această ”inginerie”, în lipsa sumelor datorate, producția a continuat cu ajutorul creditului bancar de 96.000.000 euro (sumă totală garantată de Y1 cu universalitatea patrimoniului său prezent/viitor deși a beneficiat faptic din acesta doar de aprox.2.500.000 euro), dar având în vedere că în continuare mărfurile livrate nu erau achitate (sau achitate parțial), când datoriile celor trei producători români intra-grup au fost aproape egale/au depășit  valoarea creditului bancar, inculpatul X1, prin conducerile executive, a dispus solicitarea intrării în insolvență a firmei Y1 (și a celorlalți doi producători români din cadrul grupului).
6.declanșarea și derularea frauduloasă a procedurii de insolvență a producătorului Y1 în scopul vânzării subevaluate a activelor (patrimoniului) acesteia;
Reiterăm faptul că în perioada octombrie 2008-octombrie 2010, întrucât în continuare contravaloarea mărfurilor faptic livrate de Y1nu era achitată (sau achitată doar parțial) de către firma intra-grupY2respectiv împrumuturile acordate Y2nu au fost restituite, producătorul Y1 a intrat într-un blocaj financiar general cauzat de lipsa acută de lichidități (”politică” urmărită și impusă  la nivelul conducerii grupului Y2 de inculpatulX1 – în intervalul sus-amintit dificultățile producătorului fiind grevate și de obligațiilede rambursare a creditului sindicalizat bancar contractat în condiții defavorabile), astfel că în luna octombrie 2010, în aplicarea planului infracțional de ”preluare” a activelor acestei societăți la o valoare mult subevaluată (și în interesul său/al partenerilor săi de afaceri), inculpatul X1 a dispus conducerii executive a  producătoruluiY1(cași aproducătorilor Y16 șiY15) să solicite intrarea în procedura de insolvență.
Faptul că ”decizia” de deschidere a procedurii insolvenței a aparținut inculpatului X1(”secondat” în acest sens de inculpata X2) precum și aspectele sus-expuse privind ”cauzele lipsei de lichidități financiare” la nivelul producătorului Y1,suntconfirmate în cauză și prin declarațiile unor suspecți/inculpați audiați sau din probele testimoniale administrate, după cum urmează:
   Astfel, conform susținerilor inculpatei X2(în declarația de suspect din data de 27.04.2016), ”intrarea în insolvență a producătorilor de vagoanea fost datorită faptului că a fost declarată plata accelerată a creditului sindicalizat și a faptului că acționarul majoritar, X1 nu a mai dorit să mai investească bani” respectiv ”îi reproșez acestuia faptul că nu a dorit să investească bani în companie și să ajungă la un acord cu creditorii bancari pentru continuarea activității companiei” – inculpata precizând totodată că inculpatul X1în calitate de ”patron” și al societăților Y2și Y2 ”nu a dorit reinvestirea banilor în producătorul Y1” (faptic fiind vorba în primul rând de achitarea sumelor datorate acestui producător și nu de ”injectarea” de alte forme de lichiditate).
De asemenea inculpatul X8 (cu ocazia audierii sale în calitate de suspect din 27.04.2016), a precizat următoarele:
 ”Intrarea în insolvențăaY1(cât și a celorlalți doi producători români intra-grup)s-a decisla nivelul grupuluiprin intermediul președintelui consiliului de administrație...
 ..Din câte cunosc solicitarea a fost semnată de către președintele consiliului de administrație al Y1, la solicitarea și în urma unor analize făcute de conducerea grupului, adică numitul X1, directorul economic X2...La acel moment...societatea avea mari probleme cu furnizorii și nu reușea să încaseze creanțele de la grup rezultate în urma împrumutului acordat în anul 2006 (cătreY2)  precum și din furnizarea de vagoane către Y2.Menționez că împreună cu directorul economic al Y1 am solicitat conducerii grupului să-și plătească datoriile către societate, situație în care am fi putut evita insolvența, însă nu am găsit înțelegere.Solicitările au fost făcute către președintele executiv – președintele grupului X1 și către numita X2, director economic al grupului, însă de fiecare dată aceștia argumentau că grupul nu are lichidități și nu există o altă șansă decât intrarea în insolvență...
..Dacă conducerea grupului era de acord să achite chiar și în ultimul moment, înaintea intrării în insolvență, datoriile pe care le avea față de Y1, societatea ar fi putut să își plătească datoriile și să evite insolvența”.
 În același sens suspectul M3  a precizat faptul că ”intrarea în insolvență a Y1 a fost solicitată de acționarul majoritar Y2 urmare a numeroaselor procese intentateîn instanță de furnizori neplătiți ce au generat popriri pe conturi”.
Similar, martorul  M2 (în declarațiile din datele de 27.04.2016 și 15.02.2021) a menționat că ”în anul 2010, având în vedere că importante sume de bani, aproximativ 60 de milioane de lei, nu au mai fost încasate de laY2  și neavând surse financiare pentru plata furnizorilor, consiliul de administrație a hotărât intrarea în insolvență a Y1”și că  ”nu își explică de ceconsiliul de administrație alY1a solicitat intrarea în insolvență în condițiile în care principalele creanțe pe care Y1le avea de încasat ”vizau”firmeleY2 șiY2”– martorul respectiv precizând și că la momentul solicitării insolvenței  ”își aduce aminte că valoarea creanțelor către acționarul majoritar era de aprox.80-90 de milioane de lei”.
În continuare martorul  M2a reiterat că ”în toamna anului 2010 ...s-a solicitat intrarea în insolvență a Y1 deoarece nu mai avea capacitate de plată...datorat faptului că nu au fost încasate creanțele de la Y2..” -același martor confirmând faptul că ”în condițiile în care aceste creanțe ar fi fost încasate,Y1 nu ar fi intrat în incapacitate de plată și nu ar fi fost solicitată intrarea în insolvență”.
  Aceste aspecte rezultă și din declarațiile martorilor M13și M14 (membrii consiliului de administrație al producătoruluiY1din partea acționarului  minoritar Y56) – persoane care au reliefat și raportat la acest moment (intrarea în insolvență) ”politica de ascundere a situației financiare reale a acestui producător” (impusă conducerii executive de către inculpatul  X1), astfel:
Potrivit martorului M13(în declarațiile din 06.06.2018 și 3.04.2021), ”până la acel moment (ședința consiliului de administrație din 27.10.2010 când s-a decis intrarea în insolvență), situația financiară a societății era prezentată ca fiind foarte bună...;directorul general X8 ne-a spus că e ceva temporar, a invocat chestiuni generale precum criza financiară, lipsa comenzilor..ne-a comunicat că mulți creditori au început să deschidă acțiuni pe rolul instanțelor și că trebuie să fie aprobată procedura de intrare în insolvență.Arăt că atât eu cât și colegii din consiliul de administrație am solicitat recuperarea creanțelor de la acționarii majoritari și de la afiliații lui.Am primit asigurări din partea directorului general că se vor face demersuri” respectiv ”consider că societatea nu ar fi intrat în insolvență dacă ar fi încasat la timp aceste creanțe(intra-grup)”.
Conform martorei M14 (în declarațiile din 06.06.2018 și 8.04.2021),în ședința consiliului de administrație din 27.10.2010 (care a decis intrarea în insolvență), ” a fost surprinsăde faptul că se punea această problemă în discuție ...și a înțeles că la baza acestui demers ar fi neîncasarea unei sume de 2 milioane de euro de la un beneficiar german..” iar ”la sfârșitului lui 2010, situația financiară a Y1 s-a înrăutățit în sensul că firma a intrat într-o criză puternică de lichidități”.
  Ascunderea situației financiare reale a producătorului Y1 (element care sub aspect subiectiv denotăși el rezoluția inculpatului  X1 de gestiune frauduloasă a patrimoniului acestei societăți) a fost confirmată în cauză și prindeclarațiile reprezentanților unor societăți comerciale care au derulat, într-un interval de timp relativ lung, relații comerciale  cu societatea Y1(reprezentanții părților civile P3 și Y57 - numițiiY37 și Y58), care au precizat că intrarea în insolvență în anul 2010 a producătorului Y1”i-a surprins”(atât pe respectivii cât și pe ceilalți furnizori interni) și că nu au cunoscut ca producătorul respectiv să aibă ”probleme financiare”.
De altfel”principalele cauze ale lipsei de lichidități financiare” la nivelul producătorului Y1, la sfârșitul anului 2010 (astfel cum au fost expuse anterior în expozitiv), sunt implicit parțial confirmate chiar și prin conținutul cererii de deschidere a procedurii insolvenței formulate de această societate în data de 28.10.2010 la Tribunalul Olt-Secția Comercială și de Contencios administrativ și fiscal, unde se menționează și următoarele:”...în contextul blocajului financiar general cauzat de lipsa de lichidități în relația cumpărător (beneficiar)-producător-furnizori (creditori), dificultățile societății grevate și de obligațiile de rambursare a creditului, s-au acutizat în mod accelerat, cauzând  conjuctura specifică actuală ce impune formularea prezentei cereri a societății de deschidere a procedurii insolvenței”.
Într-adevăr prin decizia Consiliului de Administrație al Y1din data de 27.10.2010, s-a aprobat (desigur formal – actul faptic decizional în acest sens aparținând inculpatului X1) demararea procedurilor de intrare a societății în procedura generală a insolvenței prev. de Legea nr.85/2006 (societatea urmând a-și manifesta intenția de reorganizare prin propunerea unui plan de reorganizare).
Prin încheierea de ședință din 04.11.2010 a Tribunalului Olt (în dosarul  a fost admisă și cererea debitoarei Y1, dispunându-se deschiderea procedurii generale a insolvenței față de debitoare – fiind desemnată totodată firma Y3 ca administrator judiciar provizoriualY1.
 Cauzele fundamentale ale agravării situației financiare a producătoruluiY1la sfârșitul anului 2010 (astfel cum au fost prezentate mai sus) sunt cert confirmate și de concluziile finale ale  raportuluiasupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a debitoareiY1(document  întocmit de administratorul judiciarimediat după desemnare potrivit prevederilor art.20 alin.1 lit.b din Legea nr.85/2006, în urma analizării situației financiare a debitoruluiY1raportat la intervalul 2007-2010) ce precizează că ”un element cu o pondere deosebit de mare în ce privește lichiditatea și în final chiar și poziția financiară a societății l-a reprezentat volumul foarte mare al sumelor datorate de Y2 Industries, creanțe în creștere an de an și care dacă ar fi fost reglementate la timp ar fi schimbat fundamental situația(financiară)”.
   De remarcat că în aceiași perioadă, conform documentelor din dosar, prin cererile înregistrate în datele de 02.11.2010 și 12.11.2010, ”similar” și producătorii români intra-grup Y16 șiY15 și-au solicitat deschiderea procedurii insolvenței –solicitări admise prin sentințele Tribunalului Arad și Tribunalului Mehedinți din datele de 17.11. 2010 respectiv 16.11.2010.
 Coroborând în cauză documentele contabile aparținând Y1(balanța de verificare analiticăaferentă noiembrie 2010 în referire la soldul ”clientului” Y2)  cu procesul-verbaldin data de 02.12.2021 al organului de urmărire penalăprivind analizarea/studiereabalanțelor lunare de verificare analitică ale Y1din perioada 2006 – 2013 și concluziile raportului de expertiză contabilănr.,,,(răspunsul formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.D.punctul 2), rezultă că, la data de 04.11.2010 (la intrarea în procedura de insolvență), doarvaloarea producției prestate, livrate faptic și neîncasate deY1de laY2 era în cuantum de 76.781.746,54 lei iar valoarea actualizată (cu diferențele de curs valutar) a creanței deținute față de Y2  era în cuantum de 22.752.104,77 lei.
Creanțele sus-menționate și valoarea sus-expusă a lor, sunt indicate similar și în conținutulraportuluiasupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a debitoareiY1, întocmit de administratorul judiciar Y3(în referire la data de 31.10.2010)–documentul respectiv indicând că valoarea totală a creanțelor deținute de producătorulY1 de încasat de la firmele din grupul Y2 era în cuantum de 135.574.710,17 lei.
   Conform raportului de expertiză contabilănr.,,,  (răspunsul formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.D.punctul 2), la data de 04.11.2010 (la intrarea în procedura de insolvență),valoarea totală a creanțelor deținute de producătorulY1 de încasat de la firmele din grupul Y2 era în cuantum de 131.886.529, 86 lei.
    Din analiza raportului asupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a debitoareiPV2, rezultă că la data de 31.10.2010,valoarea totală a creanțelor deținute de  acest producător de încasat de la firmele din grupul Y2 era în cuantum de 292.000.000 lei.
   Din analiza raportului asupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a debitoareiY15, rezultă că la data de 31.10.2010,valoarea totală a creanțelor deținute de  acest producător de încasat de la firmele din grupul Y2 era în cuantum de 168.585.595  lei.
   Față de elementele sus-indicate, nu este lipsit de importanță faptul că luând în calcul valoarea întregului credit sindicalizat bancar de 96.000.000 de euro (sumă din care aproximativ 90.000.000 euro a fost ”acordată” producătorilor români Y1,Y16 șiY15 și din care aproximativ 84.000.000 de euro ”au intrat la refinanțarea vechilor credite deținute distinct de fiecare” – rezultând un plus total de capital pentru toți ce trei producători de doar aprox.6.000.000 euro), se constată că la nivelul lunii octombrie 2010 (deci înainte de intrarea în insolvență), sumele primite sunt sensibil egale sau chiar mai mici decât valoarea creanțelor pe care producătorii sus-indicați le aveau de încasat (de laY2) pentru produsele livrate respectiv împrumuturile nerestituite acordate acționarului majoritar(Y31).
Și din acest aspect se poate cu ușurință observa că doar încasând o parte din creanțele intra-grupdeținute, producătorul  Y1(cade altfel și producătorii Y16 șiY15) ar fi putut achita creditorii/furnizorii la zi fără a se mai ajunge astfel intrarea în procedura de insolvență.
De altfel, în acest sens, din coroborarea conținutului raportuluiasupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a debitoareiY1cu concluziile raportului de expertiză contabilănr.,,,  (răspunsul formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.D.punctul 1), rezultă că  înainte de intrarea în procedura de insolvență a producătorului Y1, marea majoritate a datoriilor bancare ale acestei societăți priveau credite pe termen lung (acest gen de datorii plătindu-se oricum eșalonat) – singurele datorii ”urgente” fiind cele către furnizori/salariați și bugetul de stat, sume ce erau sensibil egale doar cu valoarea creanțelor ce trebuiau încasate de laY2 și Y31.
Ansamblul probator administrat în cauză (astfel cum va fi prezentat și analizat în continuare în expozitiv) a relevat că după ce prin acțiunile infracționale analizate anterior (raportat la intervalul 2006-2010), a determinat implicit și dispus (în luna octombrie 2010)intrarea în insolvență,inculpatul X1 (cu sprijinul inculpatei X2) și în conivență cu reprezentanții permanenți principali ai administratorului judiciar Y3(inculpataX6și numitul X9), ” a orchestrat”(în perioada noiembrie 2010-octombrie 2012), derularea procedurii de insolvență a producătorului Y1, în sensul urmăririi/creării premiselor valorificării activelor acestei societăți la un preț mult subevaluat respectiv fără recuperarea  creanțelor pe care Y1  le avea de încasat de la firmele din grupul Y2, cu consecința prejudicierii grave a patrimoniului acesteia.
În acest sens, conform probatoriului, în scopul infracțional sus-expus, în procedura de insolvență a producătorului Y1, inculpatul X1 a acționat concomitent pe două planuri:
-a efectuat diligențeîn vederea”cointeresării” indirectea consorțiului de bănci creditoare(creditorul securizatce avea controlasupra deciziilor adunării/comitetuluicreditorilor și acționa în conformitate cu regulile de prudențialitate bancară privitor la societățile debitoare în reorganizare judiciară) în scopul”preluării” activelor societății Y1(cade altfel și a producătorilor Y16 șiY15) de către o entitate terță (unde el și partenerii săi de afaceri urmau să dețină pachetul majoritar de acțiuni);
-cu sprijinul inculpatei X2 și în conivență cu inculpata X6 respectiv numitul X9(ultimii doi – reprezentanți ai administratorului judiciarY3),a determinat derularea procedurii de insolvență a producătorului Y1 fără luarea în considerareși recuperarea  creanțelor pe care Y1  le avea de încasat de la firmele din grupul Y2(intenția acestora fiind de se ajunge doar la situația unor creanțe teoretice ”de neîncasat”), pentru crearea premiselor  vânzării subevaluate a activelor (patrimoniului) firmei Y1către entitatea terță”negociată” cu consorțiul de bănci creditoare în condițiile sus-amintite.
   Aceste aspecte au rezultat probatoriu în cauză, astfel:
Cu ocazia audierii sale în calitae de suspect în cauză (declarația din data de 19.01.2021), inculpatul X5a precizat următoarele:
   ”Începând din anul 2002, în calitate de avocat în cadrul Baroului București, am acordat servicii de consultanță juridică pentru diverse firme controlate de numitul X1 – în speță pentru firmele din grupul Y2 (controlate prin acționarul majoritar Y2 , unde controlul majoritar prin alte societăți era deținut de numitul X1). 
În anul 2011, în contextul derulării procedurii de insolvență a firmelor din România ale grupului Y2 (Y1, Y16 SA și Y15), împreună cu numiții X1, Y10 și Y12 (ultimii doi fiind și ei acționari minoritari indirecți în societatea ce controla grupul Y2) am purtat discuții (pe parcursul mai multor luni) cu unitățile bancare creditoare ale grupului Y2 ( RBS BANK, ING BANK, PIRAEUS BANK și CITY BANK) în vederea găsirii unei modalități de restructurare a creditului bancar sidicalizat care să permită în final ieșirea din insolvență și derularea activității în continuare a firmelor din  România gestionate de grupul Y2.
În urma unor multiple discuții purtate cu reprezentanții băncilor creditoare (la Londra, Amsterdam, Viena, Munchen etc.) s-a convenit încheierea unui document intitulat ”heads of terms” (un fel de memorandum), în care îmi amintesc că s-au stabilit următoarele aspecte:
-urma să se înființeze o entitate cu numele de ”Y62” , filiala din România a unei firme cu sediul în Olanda deținută de o firmă din  denumită Y59, și care cu acordul băncilor creditoare urma să preia activele societăților Y1, Y16 SA, Y15 și Y20 (firma din Cehia deținută de grupul Y2) și datoriile bancare astfel cum erau propuse la masa credală și acceptate prin plan;
-în acționariatul Y59 urmau să intre cu un procent minoritar unitățile bancare creditoare, clientul principal Y107 din Germania, urma să dețină 25% din acțiuni, vechii acționari indirecți ai grupului Y2 (X1, Y10, Y12, Y9 și Y11) urmau să dețină în total 18% din acțiuni, iar restul acțiunilor urmau să fie deținute de societatea Y60 (înființată în Cipru și controlată de numitul Y10);
-numitul Y10 se angaja să investească suma de 10.000.000 de euro în cele 4 societăți din grupul Y2 (de altfel, ulterior, Y10 a împrumutat suma de 5.000.000 de euro firmelor Y16 SA, Y15 și Y1, urmând ca restul de 5.000.000 să fie acordat prin firma Y60);
...Acest memorandum, din câte îmi amintesc, a fost convenit în data de 8 iunie 2011, fiindu-mi transmis prin email și semnat de vechii acționarii X1, Y10 și Y12, respectiv reprezentanții băncilor creditoare.
Conform înțelegerii avute s-a înființat societatea Y60 Cipru și în care numitul X1 a primit indirect 10% din acțiuni prin societatea Y61 ( pe care numitul X1 o controla și care avea ca obiect de activitate ”holding/trading/consultanță”); pentru munca de consultanță depusă de mine de-a lungul timpului (și nu neapărat în calitate de avocat ci de persoană cunoscătoare a domeniului de activitate) am convenit cu numitul X1 să primesc un procent de 10% din acțiunile firmei Y61.
Din câte știu, deși firma Y61 era controlată de numitul X1, din motive de relaționare cu băncile, acesta a preferat ca partenerul său de afaceri, Y12, să apară ca acționar ce deține 100% din acțiunile aceste societăți...”.
Faptul că acționarul majoritar indirect (reprezentat în principal de inculpatul X1) și consorțiul de bănci creditoare au purtat discuții,în afara procedurii insolvenței,în vederea încheierii unei tranzacții vizând și activele producătorului Y1, în care să fie parte investitorul, băncile finanțatoare și acționarul majoritar, rezultă și din conținutul adresei nr.2670/28.04.2010 adresată de către administratorul judiciarY3(prin asociatul coordonator X9)către firma Y31din care rezultă cărespectivul ”era la curent” cu discuțiile în cauză – acesta comunicând cu această ocazie că ”atribuțiile administratorului judiciar conferite de Legea insolvenței (Legea nr.85/2006) și rolul acestuia (organ care aplică procedura) precum și faptul că se dorește a se încheia o tranzacție în afara procedurii, nu îi permit acestuia decât eventual un rol de mediator între acționarul majoritar și băncile finanțatoare”.
   Concomitent, în același context, prin adresa nr... (exemplarul tradus), administratorul judiciarY3(prin asociatul coordonator X9) a comunicat consorțiului de bănci creditoare (RBS  BANK  SA România, CITI BANK Europe PLC, Filiala România,ING BANK,Filiala București, PIRAEUS BANK România SA) că ”între acționarii și creditorii societății în insolvență se pot încheia înțelegeri în afara procedurii, dar acestea nu pot fi puse în aplicare decât dacă respectă prevederile legii insolvenței, altfel nu ar avea valoare în fața instanțelor românești.În cazul de față, o eventuală tranzacție între acționarul majoritar, creditorul majoritar (băncile finanțatoare) și un investitor trebuie transpusă în planul de reorganizare” (și numai în urma votării planului de reorganizare în adunarea creditorilor și confirmării de către judecătorul – sindic, ”strategia respectivă de reorganizare” putea fi pusă în aplicare).
     În acest sens, prin aceiași adresă, administratorul judiciarY3atrăgea atenția consorțiului de bănci creditoare că deși RBS  BANK  SA România(în calitate de agent de garantare pentru finanțatori) deținea creanța majoritară și în cadrul adunării creditorilor avea votul decisiv, totuși era necesar să se respecte procedura prevăzută de legea insolvenței, respectiv ca formal deciziile să fie luate în cadrul adunării creditorilor (întrucât altfel nu ar fi produs efecte) – procedura insolvenței fiind o procedură colectivă, ce apără interesele tuturor creditorilor, motiv pentru care deciziile importante se iau în cadrul adunării creditorilor pentru a se acorda și posibilitatea creditorilor minoritari de a contesta o eventuală decizie luată fără respectarea dispozițiilor legale.
Susținerile sus-expuse ale inculpatului X5se coroborează în cauză și cu documentele privind insolvența producătorului Y1care atestă că în cursul anului 2011, acționarul minoritar indirect Y10 a acordat firmelor intra-grup Y1,Y27 șiY15, un împrumut în valoare de 5.000.000 euro în vederea procurării capitalului de lucru necesar desfășurării activității de producție – operațiune aprobată în cadrul procedurii de insolvență, conform procesului – verbal din data de 21.06.2011 al ședinței comitetului creditorilorY1și consemnată în raportul aferent lunii iunie 2011 (nr.7/27.06.2011) întocmit  de inculpata X6 (în calitate de reprezentant permanent al administratorului judiciarY3) depus judecătorului – sindic din cadrul Tribunalului Olt.
De asemenea conform procesului verbal din data de 12.04.2011 al ședinței comune a comitetelor creditorilorY1,Y27 șiY15, consorțiul de bănci creditoare ” a comunicat faptul că urmare a structurii de operare și creditare a grupului Y2, după deschiderea procedurilor de insolvență, în permanență au întreprins măsurile necesare pentru identificarea unui investitor interesat să continue activitatea de producție a celor 3 societăți.În prezent se poartă discuții avansate cu un posibil investitor.După finalizarea negocierilor, urmează să comunice debitoarelor, administratorilor judiciari și celorlalți creditori, concluziile preliminare în cel mai scurt timp”.
De altfel discuțiile în vederea”vânzării” activelor societății Y1, aufost recunoscute implicit și de inculpatulX1(în declarația de suspect din 27.04.2016), care a precizat că din momentul intrării în insolvență, rolul său prin prisma Y31(ca acționar majoritar) a fost ”să găsească un investitor care să salveze compania”.
Relevante în acest sens sunt și precizările inculpatului X7 (cu ocazia decarației din 27.10.2021), care a menționat că, la începutul primăverii anului 2011, cu ocazia primei întâlniri avute cu inculpatulX1,acesta”s-a prezentat ca persoana care controlează grupul de firme Y2 și ....i-a spus că unitățile bancare creditoare doresc să vândă activele societăților în insolvență Y1, Y16 și PV1 unui nou investitor” respectiv că ”din discuțiile avute de mine cu reprezentanții unităților creditoare, am conștientizat că acestea preferau un nou investitor care să preia activele societăților în discuție”.
  ”Negocierile” cu consorțiul de bănci creditoare(creditorul securizatce avea controlasupra deciziilor adunării/comitetuluicreditorilor și acționa în conformitate cu regulile de prudențialitate bancară privitor la societățile debitoare în reorganizare judiciară) în scopul ”preluării” activelor societății Y1(cade altfel și a producătorilor Y16 șiY15) de către o entitate terță (unde inculpatul X1 și partenerii săi de afaceri urmau să dețină pachetul majoritar de acțiuni), sunt decisiv confirmate în cauză de către o serie de  înscrisuri depuse probatoriu în cauză de către inculpatul X5și anume:memorandumul încheiat în acest sens cu băncile creditoare, documente privind structura noului investitor și articole de presă despre subiectul respectiv apărute în presa națională.
  Astfel, conform documentului intitulat ”memorandum privind vânzarea și restructurarea societățiiY31” (datat 08.06.2011 și având denumirea în limba engleză ”heads of terms in the saleand restructuring of Y31”), în schimbul unei injecții de capital de 10 milioane de euro, consorțiul de bănci creditoare era de acord cu restructurarea datoriei bancare a grupului Y2în cadrul unei tranzacții în care active și societăți din grupul respectiv urmau să fie transferate pe o nouă entitate special înființată în acest sens.
  Potrivit memorandumului respectiv coroborat cu anexa privind structura noului investitor, compania holding a noii entități urma să fie denumită Y2 (cu sediul în ) – societate ce urma să dețină un procent de 100% din acțiunile societății Y2 (cu sediul în Olanda), care la rândul ei urma să dețină o societate numită Y62(cu sediul în România și în care urmau să fie ”transferate” toate activele mobile și imobile ale producătorilor Y1,PV2 șiY15).
În baza aceluiași memorandum, acționarii entității Y6 SA (ce urma astfel să preia indirect și activele Y1) urmau să fie:noul investitor Y60 (cu un procent de 53% din acțiuni), acționarii firmei Y31(cu un procent de 18% din acțiuni) – între care evident și inculpatulX1(ce deținea indirect pachetul majoritar) și consorțiul de bănci creditoare (cu un  procent de 29% din acțiuni).
Din conținutului memorandumului sus-amintit rezultă că documentul în cauză a fost semnat în data de 08.06.2011 în numele investitorului Y60 de către numiții Y10 și Y12 (unii dintre acționarii minoritari indirecți ai grupului Y2), în numele Y31de către inculpatul X1șiY9 (acționarul majoritar/minoritar indirect)respectiv în numele acționarilor grupului Y2 de către X1,Y10, Y12, Y9 și Y11 (acționarii majoritar/minoritari indirecți).
Înscrisurile constând în articolele apărute în presa de circulație națională (Mediafax și Ziarul Financiar) în datele de 08.09. respectiv 28.09.2011 confirmă că ”informațiile” privind operațiunea de preluare a activelor producătorilor de vagoane intra grup Y2 de către o altă entitate (controlată de numitul Y10) circulau deja la acel moment la nivel mass-media.
   Conform documentației privind structura de acționariat a societății Y60 (extras din registrul cipriot al registrului societăților comerciale) rezultă că firma în cauză (noul investitor ce în baza memorandumului din 08.06.2011 urma să controleze indirect și activele producătorului Y1) era o societate înregistrată în republica Cipru în care un procent de 90% din acțiuni era deținut de numitul Y10 (unul din acționarii minoritari indirecți ai grupului Y2) iar un procent de 10% din acțiuni de către o altă firmă cipriotă Y61.
   În ceea ce privește firma Y61,inculpatul X5 a menționat că era o societate controlată faptic de către inculpatul X1(”care a preferat din  motive de relaționare cu băncile, ca partenerul său de afaceri, Y12, să apară ca acționar ce deține 100% din acțiunile aceste societăți”) – aspect recunoscut de altfel și de către inculpatul X1(în declarația de suspect din 27.04.2016).
Mai mult inculpatul X5a pus la dispoziția organului de urmărire penală și draftul unui contract de opțiune (datat noiembrie 2011) prin care firma Y61urma să dobândească în final un procent de 50% din capitalul social al societății Y60.
Concluzionând este evident că în ”negocierile” cu consorțiul de bănci creditoare, inculpatul X1 a urmărit prin ”cointeresarea” indirectă a acestora(prin prisma calității lor de creditor securizatce avea controlasupra deciziilor adunării/comitetuluicreditorilor și acționa în conformitate cu regulile de prudențialitate bancară privitor la societățile debitoare în reorganizare judiciară)”preluarea” activelor societății Y1(cade altfel și a producătorilor Y16 șiY15) de către o entitate terță (unde indirect el și partenerii săi de afaceri (practic tot foștii acționari indirecți ai grupului Y2) urmau să dețină pachetul majoritar de acțiuni).
    Acest aspect rezultă și din conținutul raportului nr.10/12.12.2011 privind aplicarea procedurii de insolvență la debitorul Y1(document întocmit de inculpataX6în calitate dereprezentant permanent al practicianului de insolvență Y3), în care se precizează că ”la data de 18.11.2011, administratorul judiciar a primit o ofertă de cumpărare de la Y62 (deci exact entitatea prin care se urmărea”preluarea”patrimoniului și a societățiiY1)a activelor societății (fond de comerț și creanțe) pentru suma de 33.247.305 lei(practic exact suma stabilită a fi achitată prin planul de reorganizare creditorului bancar garantat în urma subevaluării activelor producătorului respectiv)și a procedat la convocarea adunării creditorilor pentru data de 23.11.2011 în vederea prezentării ofertei de cumpărare formulată de către Y62, aprobarea metodei de vânzare a bunurilor prevăzute a fi valorificate precum și aprobarea condițiilor de plată și a prețului minim”.
Întrucât la momentul respectiv (luna noiembrie 2011), ”negocierile”cu consorțiul de bănci creditoare în aplicarea memorandumului din 08.06.2011 nu fuseseră finalizate, reprezentanții creditorului garantat RBS BANK Romănia SA (cu drept de vot decisiv în cadrul adunării creditorilor) au solicitat ”amânarea acestui demers” - inculpata X6precizând în conținutul aceluiași raport că ”ulterior din discuțiile purtate cu reprezentanții creditorului RBS BANK Romănia SA a rezultat că aceștia nu consideră oportun să convocăm adunarea creditorilor cu ordinea de zi menționată anterior în acest moment”.
   În paralel, în exercitarea rezoluției de gestiune frauduloasă și a patrimoniului societățiiY1, inculpatul X1 a acționat(cu sprijinul inculpatei X2 și în conivență cu inculpata X6 respectiv numitul X9(ultimii doi – reprezentanți ai administratorului judiciarY3)),pentru ca operațiunea de ”preluare” a activelor acestui producător să se facă la o valoare mult subevaluată (și anumefără luarea în considerare și recuperarea  creanțelor pe care Y1  le avea de încasat de la firmele din grupul Y2), prin determinarea ”transpunerii tranzacției sus-precizate” în condițiile urmărite în cadrul planului de reorganizare– document esențial care în conformitate cu prevederile legii insolvenței, în urma aprobării în adunarea creditorilor și confirmării de către judecătorul – sindic, determina practic punerea în aplicare a ”strategiei de reorganizare” a unei societăți aflate în insolvență care și-a declarat intenția de reorganizare.
În acest sens, pentru înțelegerea deplină a mecanismului de gestionare frauduloasă a societății Y1(raportat și la acest act material)urmează să reiterăm următoarele aspecte:
    Într-adevăr prin încheierea de ședință din 04.11.2010 a Tribunalului Olt (în dosarul  a fost admisă și cererea debitoarei Y1, dispunându-se deschiderea procedurii generale a insolvenței față de debitoare – fiind desemnată totodată firma Y3 ca administrator judiciar provizoriualY1 (cu mențiunea că numirea acestui practician în insolvență s-a făcut la solicitarea ”creditorului”intra-grup PV2–întrucât din totalul creanțelor invocate în cererile creditorilor în valoare de 20.029.037 lei, un procent de aprox. 81% respectiv 16.228.947 lei erau sume solicitate de producătorul Y27, societate afiliată cu Y1).
     În data de 12.01.2011, conform procesului verbal al ședinței adunării creditorilor Y1, firma Y3a fost confirmată în calitate de administrator judiciar–urmând să încaseze în acest sens un onorariu fix lunar de 10.000 euro (fără TVA) și un onorariu procentual ce urma a fi agreat în prealabil de creditori și stabilit ulterior prin planul de reorganizare.
    Din analiza documentelor privind insolvența firmei Y1coroborate cu declarațiile unor suspecți/probele testimoniale administrate în cauză, a rezultat că persoanele ce au reprezentat în principal administratorul judiciar Y3, în derularea procedurii de insolvență a societății Y1, au fost practicienii în insolvență, inculpata X6 și numitul X9(asociatul coordonator al administratorului judiciar respectiv).
În acest sens reiterăm că desemnarea inițială a administratorului judiciar Y3în procedura de insolvență a debitoruluiY1, s-a făcut conform considerentelor încheierii din 04.11.2010, ”la solicitarea creditorului Y27” (societate afiliată intra-grup controlată similar de inculpatul X1) iar reprezentantul părții civileP3, numitul Y37(creditor chirografar ce a purtat discuțiipentru recuperarea creanței sale în perioada de insolvență, atât cu inculpatulX1cât și cuinculpataX6) a precizat că ”a realizat că numita X6 ...în fapt nu avea putere de decizie raportat la activitatea Y1 -  ea trebuind să execute dispozițiile șefului său din cadrul firmei de insolvență care în fapt aducea la îndeplinire deciziile numitului X1”.
   De asemenea însuși debitorul Y1, în propria cerere (înregistrată la Tribunalul Olt-Secția Comercială și de Contencios Administrativ) de deschidere a procedurii generale a insolvenței, a solicitat numirea în calitate de administrator judiciar a societății de practicieni de insolvență Y3.
Astfel, conform înscrisurilor relevante acestei proceduri,în calitate de reprezentanți permanenți ai administratorului judiciarY3, numitulX9a semnat raportul asupra cauzelor/împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a debitoarei Y1și preambulul planului de reorganizare a activității acestui debitor respectiv a prezidat prima ședință a adunării creditorilor (din 12.01.2011) iar inculpata X6a întocmit și a depus judecătorului-sindic (din cadrul Tribunalului Olt) raportul inițial privind continuarea perioadei de observație,  rapoartele lunare de activitate (în care erau prezentate sintetic activitățile desfășurate de administratorul judiciar în perioada de insolvență),a întocmit tabelul preliminar/ definitiv al creanțelor împotriva debitoruluiY1,a convocat și prezidat ședințele adunării creditorilor Y1 (stabilind ordinea de zi), a reprezentat administratorul judiciarY3în procedurile exercitate în fațajudecătorului-sindic (din cadrulTribunalului Olt) respectiv a întocmit/propus modificarea/supus aprobării/implementat planul de reorganizare al activității debitorului Y1.
   Relevante în acest sens sunt și declarația suspectului X10 (administrator special al Y1înperioada de reorganizare), declarațiile  în calitate de suspect/de martor (anterior în cauză) date de M3(director economic al Y1în intervalul februarie 2008-august 2011), declarația  martorului M2 (șeful serviciului financiar-contabilitate) din data de 27.04.2016 respectiv declarația reprezentantului  părții civileP3, numitul Y37(creditor chirografar) – respectivii confirmând că reprezentantulpermanent principal al administratorului judiciarY3 pentru societatea Y1 a fost inculpata X6.
De precizat că odată cu depunerea cererii de deschidere a procedurii insolvenței, Y1și-adeclarat intenția de a-și reorganiza activitatea pe baza unui plan de reorganizare.
   Potrivit art.20 alin.1 lit.a, b, d, e, f, g și l din Legea nr.85/2006 privind procedura insolvenței (în vigoare la momentul derulării insolvenței respective), printre principalele atribuții ale administratorului judiciar sunt și:
-examinarea situației economice a debitorului și întocmirea unui raport prin care să propună fie intrarea în procedura simplificată, fie continuarea perioadei de observație în cadrul procedurii generale și supunerea acelui raport judecătorului-sindic într-un termen ce nu putea depăși 30 zile de la desemnare;
-examinarea activității debitorului și întocmirea unui raport amănunțit asupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvențăși supunerea acelui raport judecătorului-sindic într-un termen ce nu putea depăși 60 zile de la desemnare;
-elaborarea planului de reorganizare a activității debitorului în funcție de cuprinsul raportului prev. la lit.a;
-supravegherea operațiunilor de gestionare a patrimoniului debitorului;
-conducerea integrală respectiv în parte a activității debitorului(în acest ultim caz cu respectarea precizărilor exprese ale judecătorului-sindic cu privire la atribuțiile sale);
-convocarea, prezidarea și asigurarea secretariatului ședințelor adunării creditorilor sau ale acționarilor debitorului persoană juridică;
-încasarea creanțelor;urmărirea încasării creanțelor referitoare la bunurile din averea debitorului;formularea și susținerea acțiunilor în pretenții pentru încasarea creanțelor debitorului, pentru aceasta putând angaja avocați.
   Conform art.18 alin.1 teza I și alin.2 lit e din același act normativ:
”După deschiderea procedurii, adunarea generală a acționarilor/asociaților debitorului, persoană juridică, va desemna pe cheltuiala acestora, un reprezentant, persoană fizică sau juridică, administrator special, care să reprezinte interesele societății și ale acestora și să participe la procedură...
    Administratorul special are printre atribuții și:
-administrează activitatea debitorului, sub supravegherea administratorului judiciar, după confirmarea planului”.
Potrivit art.18 alin.1 teza II din Legea nr.85/2006 privind procedura insolvenței, ”după ridicarea dreptului de administrare, debitorul este reprezentat de administratorul judiciar care îi conduce și activitatea comercială iar mandatul administratorului special va fi redus la a reprezenta interesele acționarilor/asociaților”.
    Deasemenea, în baza art.49 alin.1 lit.a și b din același act normativ:
    ”Pe perioada de observație, debitorul va putea să continue desfășurarea activităților curente și poate efectua plăți către creditorii cunoscuți, care se încadrează în condițiile obișnuite de exercitare a activității curente, după cum urmează:
-sub supravegherea administratorului judiciar, dacă debitorul a făcut o cerere de reorganizare și nu i-a fost ridicat dreptul de administrare;
-sub conducerea administratorului judiciar, dacă debitorului i s-a ridicat dreptul de administrare.”
Articolul 3 pct.15 din Legea nr.85/2006 privind procedura insolvenței definește perioada de observațieca fiind”perioada cuprinsă între data deschiderii procedurii și data confirmării planului..”
   Raportat la procedura de insolvență a debitorului Y1, confirmarea planului de reorganizare s-a făcut de către judecătorul-sindic din cadrul Tribunalului Olt-Secția Comercială și de Contencios Administrativ prin sentința nr.1302/26.09.2011 iar prin încheiereaTribunalului Olt din 04.11.2010(dedeschidere a procedurii generale a insolvenței față de debitoare – fiind desemnată totodată ca administrator judiciar firma Y3) s-a precizat expres că administratorul judiciar desemnat are atribuțiile prev. de art.20 din Legea nr.85/2006.
   Totodată din conținutul rapoartele lunare de activitate (în care erau prezentate sintetic activitățile desfășurate de administratorul judiciar în perioada de insolvență) întocmite și depuse de inculpata X6(în calitate dereprezentant permanent al practicianului de insolvență Y3), rezultă că la data de 28.02.2011, judecătorul – sindic a dispus ridicarea dreptului de administrare a debitorului Y1.
   Față de cele expuse, din coroborarea dispozițiilor legale sus-enumerate cu conținutul documentelor privind derularea procedurii de insolvență a Y1,rezultă că în intervalul 04.11.2010-28.02.2011 respectiv 27.09.2011 (după confirmarea planului de reorganizare)-15.10.2012 (când s-a dispus închiderea procedurii de reorganizare) activitatea Y1 s-a derulat sub supravegherea administratorului judiciar Y3 iar în intervalul 29.02.2011 (ulterior ridicării dreptului de administrare) – 26.09.2011 (când a fost confirmat planul de reorganizare) activitatea Y1  a fost direct condusă de către administratorul judiciar Y3.
Prin urmare, raportat la intervalul 04.11.2010-15.10.2002, inculpata X6 și numitul X9 (în calitate de reprezentanți permanenți principali ai administratorului judiciarY3 în procedura de insolvență adebitorului Y1) au fost persoane care prin prisma atribuțiilor legale prev. de Legea nr.85/2006, au avut implicit și calitatea de ”reprezentanți” ai debitorului sus-amintit.
   În realitate, probatoriul administrat a relevat că și în perioada de derulare a procedurii de insolvență (04.11.2010-15.10.2012), raportat la activitatea comercială a societății Y1(derularea activităților contractuale/efectuarea plăților curente), decidentul faptic indirect principal a fost tot inculpatul X1.
Această administrare faptică a activității societățiiY1în perioada de insolvență a fost exercitată de către inculpatulX1, prin două modalități:
-prin intermediul administratorilor speciali ai Y1 (numiții Josceanu Ion și apoi suspectul X10) pe care i-a desemnat în procedura de reorganizare a societății (prin prisma poziției sale de acționar majoritar indirect al Y1);
-în baza unei relații de conivență avute cu numitul X9(asociatul coordonator al administratorului judiciar Y3) și indirect cu subordonata acestuia, inculpata X6, în sensul continuării acțiunii de gestiune frauduloasă a patrimoniului societății Y1.
   Controlul activității Y1  exercitat de către inculpatul X1 prin intermediul administratorilor speciali este confirmat în cauză și de către suspectul X10(care a menționat textual  că ”a fost numit de către X1 și în funcția de administrator special al Y1”), inculpatul X5(în declarația de suspect din 19.01.2021), inculpatul X8 (în declarația de suspect din 27.04.2016) cât și de reprezentantul părții civileP3, numitul Y37(care a precizat că ”și în perioada de insolvență tot X1 coordona și conducea activitatea Y1”)iarrelația de conivență cu numitul X9(asociatul coordonator al administratorului judiciar Y3), în sensul continuării acțiunii de gestiune frauduloasă a patrimoniului societății Y1, rezultă din coroborarea unor aspecte faptice evidente ce au privit: modul de întocmire/implementare a planului de reorganizare al societățiiY1(și anumefără luarea în considerare a creanțelor pe caresocietatea le avea de încasat de la firmele din grupulY2), neurmărirea  recuperării creanțelor Y1 de la acționarul majoritar (Y2) și societatea afiliată  intra-grup Y2 (existente la deschiderea procedurii insolvenței), menținerea derulării în continuare a  contractului de fabricație cu firma intra-grup Y2(în condiții financiare total dezavantajoase pentru Y1) respectiv  menținerea derulării în continuare a contractului de prestări servicii de consultanță și management încheiat cu firma intra-grupY2(cu consecința  continuării efectuării de plăți nejustificate către această firmă și în perioada de insolvență).
De altfel, aspectele sus-enumerate privind continuarea efectuării de plăți nejustificate de consultanță cătreY2și menținereaderulării în continuare a  contractului de fabricație cu firma intra-grup Y2au fost detaliateanterior în expozitiv – urmând în continuare săprezentăm  modul fraudulos de derulare a insolvenței societății Y1 prin prisma modului de întocmire/implementare a planului de reorganizare al acestei societăți.
  Raportat la procedura de reorganizare judiciară a societății Y1, în aplicarea prevederilor art.20 alin.1 lit.a și b din Legea nr.85/2006,conform înscrisurilor privind insolvența acestei firme aflate la dosar, în luna decembrie 2010, administratorul judiciarY3 a întocmit raportul asupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a debitoarei Y1(document semnat de către asociatul coordonatorX9)iar în luna noiembrie 2010, același administrator judiciar a întocmit raportul privind propunerea de continuare a perioadei de observațieîn cadrul procedurii generale a insolvenței privind debitorul respectiv (ultimul raport fiind asumat și semnat în numele administratorului judiciar de către inculpata X6).
Deși al doilea raport (din decembrie 2010) apare asumat și semnat în numele administratorului judiciar Y3de către asociatul coordonator X9(persoana care administra persoana juridică în cauză), având în vedere calitatea inculpatei X6 de reprezentant permanent principal al acestui practician de insolvență în procedura de reorganizare a Y1(aspect ce rezultă cert probatoriu) esteevident faptul că inculpata sus-indicată a cunoscut în detaliu și conținutul acestui raport(prezumția logică fiind că a participat și la procesul de întocmire a acestuia) – documentul respectiv conținând pe lângă analizarea situației financiare a debitoruluiY1(raportat la intervalul 2007-2010) și descrierea activității curente și indicarea posibilității reale de reorganizare efectivă a acesteia.
  Astfel, potrivit capitolului V din respectivul raport (”Descrierea activității curente a debitorului și indicarea posibilității reale de reorganizare efectivă a acesteia”), se concluziona în sensul că activitatea Y1 ar putea fi redresată pe baza unui plan de reorganizare judiciară bazat pe resursele financiare rezultate atât din continuarea activității, din vânzarea parțială aunor active și din recuperarea creanțelor.
  Evident, față de situația creată (intrarea în insolvență și a producătorului Y1), consorțiul de bănci creditoare în baza contractului sindicalizat bancar din 09.10.2008 și a principiului prudențialității bancare cu privire la societățile în reorganizare judiciară, a solicitat rambursarea anticipată a creditelor și s-a înscris alături de ceilalți creditori la masa credală și a debitorului Y1 (și desigur a celorlalți doi producători intra-grup PV2 șiY15).
În acest sens, RBS  BANK  SA România (în calitate de agent de garantare pentru băncile finanțatoare ce au acordat facilitatea de credit respectivă -din care s-au utilizat 96.000.000 euro), a intrat la masa credală ca și creditor garantat la fiecare producător de vagoane întrucât reiterăm că în baza condițiilor contractului sindicalizat bancar și fiecare dintre cei trei producători garantase cu universalitatea patrimoniului său pentru întreaga sumă de 96.000.000 euro (deși Y1primise doar 22.000.000 euro din care a beneficiat faptic doar de suma de 2.515.250 euro).
   Potrivit prevederilor art.41 alin.2 coroborat cu art.39 alin.1 lit.A din Legea nr.85/2006privind procedura insolvenței, creanțele garantate se înscriu în tabelul definitiv la valoarea garanțiilor determinată de un evaluator conform standardelor internaționale de evaluare, dar nu mai mult decât valoarea totală a creanței garantate de acea garanție – în situația producătorului Y1garanțiile reprezentând practic întreg patrimoniul său.
Prin urmare, față de aceste dispoziții legale (ce impuneau în cadrul procedurii de insolvența evaluarea practic a tuturor activelor celor trei producători), în aplicarea planului său fraudulos ”de a prelua subevaluat activele”producătoruluiY1(și desigur a celorlalți doi producători intra-grup PV2 șiY15), inculpatul X1 (cu sprijinul inculpatei X2 și în conivență cu inculpata X6 respectiv numitul X9) a determinat indirect întocmirea în acest sens a raportului de evaluare a activelor societății Y1 și ”transpunerea acestuia” în cadrul planului de reorganizare a firmei respective -creând astfel premisele vânzării subevaluate a activelor (patrimoniului) firmei Y1 către entitatea terță (care urma să fie ”înființată” în condițiile sus-expuse în urma negocierilor cu creditorul securizat consorțiul bancar), aspect ce a rezultat probatoriu în cauză astfel:
Potrivit contractului de prestări servicii nr.V1541/14.12.2010, încheiat între Y1în calitate de client (reprezentat legal de inculpatul – director general X8 și administratorul judiciar Y3) și societățile de evaluare Y63și Y64, în calitate de executanți, societățile sus-indicate executante urmau să furnizeze clientului Y1servicii de evaluare pentru activele acestei societăți în scopul estimării valorii de piață a acestor active atât în condițiile continuării activității cât și în situația încetării activității (prin dizolvare și intrare în procedura falimentului).
   Conform aceluiași contract, evaluarea componentei imobiliare (teren+construcții) a activelor Y1urma a fi realizată de către societatea de evaluare Y64 iar evaluarea activelor necorporale, a bunurilor mobile și a activelor circulante (unde sunt incluse și creanțele)urma a fi realizată de către societatea de evaluareY63 – rezultatele evaluării urmând a fi livrate de cele două societăți sub forma a două rapoarte distincte (Y63 preluând responsabilitatea privind coordonarea și corelarea rezultatelor evaluării finale).
   Contracte similare și implicând aceleași societăți de evaluare executante au fost semnate și de către producătorii PV2 șiY15.
   De menționat că deși procedura de selectare a societăților evaluatoare trebuia să fie o procedură coordonată/supravegheată (raportat la toți cei trei producători intra-grup sus-menționați) de către administratorii judiciari ai acestora, probatoriul testimonial și documentar administrat a relevat că decizia selectării societăților evaluatoare a aparținut indirect inculpatului X1(prin inculpataX2), după cum urmează:
   Astfel, martorul M28 (fost angajat în cadrul Y63, ce avea ca obiect de activitate evaluări proiecte de management), a menționat în declarațiile date (din 06.06.2016 respectiv 28.01.2021) că ”negocierile” în vederea selectării acestei societăți (în consorțiu cu Y64) s-au derulat cu inculpataX2(în calitate de reprezentantă a firmei Y31)în sediul grupului Y2 (din București).
   În acest sens, martorul M8 (fondator și director general al firmei Y63), în declarația din 06.06.2016, a precizat similar faptul că în luna decembrie 2010, respectiva negociere contractuală (ce privea stabilirea prețului, a obiectivelor evaluării și termenele de executare) s-a făcut la sediul Y2 din București, în urma ”unei întâlniri” cu inculpata X2.
   Aceste susțineri sunt confirmate și de conținutul adresei  a Y63 (semnată de directorul general M8), unde în detalierea procesului de evaluare a activelor și producătorului Y1,se menționează și conținutul unui e-mail intern expediat de martorul M28(în data de 08.12.2010) în care se precizează că ”valoarea și plata lucrărilor de evaluare a fost stabilită în urma întâlnirii cu X2 iar data de finalizare va fi stabilită în 10.12.2010 într-o întâlnire comună Y2-....”.
Astfel deși contractul de prestări servicii nr.V1541/14.12.2010 apare avizat în numele clientului Y1și de către inculpata X6(în calitate de reprezentantă a administratorului judiciar Y3), respectiva nu a fost implicată faptic în selectarea și desemnarea societăților executante evaluatoare – aspect care confirmă și el administrarea faptică a activității societățiiY1în perioada de insolvență de către inculpatulX1 și ”prefigurează” rolul pasiv/formal exercitat și de această inculpată în exercitarea atribuțiilor de administrare legală a producătoruluiY1în procedura de insolvență.
Conform raportului de evaluare finalăa Y1, valoarea de piață a activelor acestui producător (cu data de referință 04.11.2010)era de 14.017.058 euro(în echivalent60.227.093 lei) iar valoarea de lichidare a activelor acestuia era de 8.034.197 euro (în echivalent 34.520.534 lei).
Aceste valori apar însă în totală disonanță (având o valoare cu mult diminuată) cu situația activelorY1 astfel cum rezultă indubitabil din analiza probatorie în cauzăa documentelor contabile ale acestui producător, după cum urmează:
Din analiza documentelor contabile aparținând Y1 (balanța de verificare analitică) coroborate cu concluziile raportului de expertiză contabilă judiciară nr.,,, (conform răspunsurile formulate de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.D.punctul 1 și 2), la data de 04.11.2010 (data intrării în insolvență), valoarea activelor acestei societăți (active imobilizate, circulante, cheltuieli în avans) era de 204.028.308 lei;în această valoare sunt incluse și creanțele deținute deY1 în valoare totală de 143.285.955 lei – din care peste 90% (respectiv suma de 131.886.529,86 lei) sunt creanțe datorate de societăți afiliate din grupul Y2 (Y2, Y2, Y15, PV2, Y2).
Aceste date se coroborează și cu conținutul raportului asupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a debitoarei Y1(întocmit în decembrie 2010 de către administratorul judiciar Y3)–document în care, în baza analizei financiare a activității societății respective, se precizează că la data de 31.10.2010, valoarea activelor acestui producător era de 207.229.960 lei în care era inclusă și valoarea netă a creanțelor  de 139.452.732,31 lei (din care suma de 135.574..710,17 lei erau creanțe deținute împotriva societăților din grupul Y2).
   Coroborând în cauză documentele contabile aparținând Y1(balanța de verificare analiticăaferentă noiembrie 2010)  cu procesul-verbaldin data de 02.12.2021 al organului de urmărire penalăprivind analizarea/studiereabalanțelor lunare de verificare analitică ale Y1din perioada 2006 – 2013, concluziile raportului de expertiză contabilănr.,,,  (răspunsul formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.D.punctul 2) șiconținutulraportului asupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a debitoareiY1, rezultă că, la data de 04.11.2010 (la intrarea în procedura de insolvență),din valoarea totală a creanțelor datorate de societățile afiliate din grupul Y2,doarvaloarea producției prestate, livrate faptic și neîncasate deY1de laY2 era în cuantum de 76.781.746,54 lei iar valoarea actualizată (cu diferențele de curs valutar) a creanței deținute față de Y2  era în cuantum de 22.752.104,77 lei.
 După cum se poate cu ușurință observa valorile indicate de evaluatori conform raportului de evaluare finală a Y1 sunt  diminuate de peste 3 ori (în cazul valorii de piață) respectiv de peste 6 ori (în cazul valorii de lichidare) față de valoarea contabilă a activelor acestei societăți la data de 04.11.2010.
Ansamblul probator administrat în cauză a relevat cert că pentru a se indica astfel de valori, evaluatorii Y63 (care au fost implicați contractual în evaluarea activelor circulante) nu au luat în calcul creanțele pe care Y1  le avea de încasat de lasocietățile afiliate din cadrul grupul Y2 – valoarea de piață a acestor creanțe fiind considerată zero”ca urmare a discuțiilor cu reprezentanții societății Y1 și ai grupului Y2”(fiind practic transmise indirect sub acest aspect ”indicațiile” inculpatului X1, ce a acționat în acest sens cu sprijinul inculpateiX2 și în conivență cu reprezentanții administratorului judiciar inculpata X6 respectiv numitul X9).
   Astfel, conform conținutuluiraportului de evaluare finală a Y1, capitolul 5 punctul B II ”Evaluarea creanțelor prin abordarea bazată pe active” (pg.78-79), s-au precizat următoarele:
”..Valoarea de piață a creanțelor a fost estimată pornind de la valoarea contabilă, care a fost corectată în funcție de vechimea acestora, cu 10% pentru creanțe cu vechime între 90-120 zile respectiv 25% pentru creanțe cu vechime mai mare de 120 zile.
În lista detaliată a contului 411 Clienți există următoarele categorii de debitori:
-firme în insolvență-valoarea de piață a creanțelora fost considerată zero;
-firme de la care s-a încasat sau compensat datorii reciproce-valoarea de piață a fost determinată pornind de la soldul final care a fost corectat în funcție de vechimea creanțelor;
-firme către care Y1 deține creanțe dar nu are datorii-valoarea de piață a fost determinată pornind de la soldul final care a fost corectat în funcție de vechimea creanțelor;
-firme din cadrul grupului-valoarea de piață a creanțelor a fost considerată zero, chiar dacă firma respectivă nu era în insolvență;
...Cont 451-Sume de încasat de la entități afiliate-conform discuțiilor cu reprezentanții societății și grupului valoarea de piață a fost considerată zero.
   Cont 461 Debitori diverși-valoarea de piață a fost considerată valoarea contabilă, cu următoarele excepții:
-Y2 Switzerland-conform discuțiilor cu reprezentanții societății și grupului, valoarea de piață a creanțelor a fost considerată zero..”
În acest sens, fiind audiat în cauză, martorul M6 (angajat în intervalul 2010-2013 în cadrul Y63 în calitate de evaluator) -persoană care în calitate de manager de proiect a participat efectiv la efectuarea evaluării prin abordarea bazată pe active la Y1,în declarațiile din datele de 06.06.2016 și 28.01.2021, a menționat următoarele:
”O pondere semnificativă a diferenței între valoarea contabilă și valoarea de piață rezultă din corectarea creanțelor conform informațiilor primite de la reprezentanții societății..”
”Creanțele inter-company la nivel de grup Y2 au fost considerate zero pe baza informațiilor primite de la reprezentanții societății Y1 fără a putea indica persoanele.
Am ținut cont în totalitate de aceste informații și astfel am stabilit creanțele inter-company la valoarea zero.Aceste informații au fost primitede la reprezentanții companiei după transmiterea draftului, la sfârșitul lunii ianuarie 2011.Inițial evaluarea creanțelor a fost făcută pe baza metodologiei aplicate pentru restul creanțelor, iar în urma discuțiilor cu reprezentanții societății și a înaintării unui draft al raportului de evaluare întocmit de către noi, a avut loc o întâlnire între coordonatorul proiectului și reprezentanți ai grupului Y2Urmare acestor discuții, coordonatorul proiectului, numitul M8 sau o altă persoană din societate, nu îmi amintesc exact, ne-a comunicat că decizia luată ulterior întâlnirii a fost ca valoarea creanțelor să fie zero.Prin urmare, s-a menționat în cadrul evaluării că valoarea creanțelor este zero.
  Adaug faptul că în draftul trimis inițial reprezentanților Y1 nu fuseseră incluse și valorile activelor circulante, deoarece acest aspect trebuia discutat împreună cu reprezentanții societăților din grup și administratorul judiciar, referitor la posibilitățile de încasare a creanțelor inter-company, acestea având o pondere mare în totalul valorii de piață a activului celor trei societăți”.
  Susținerile martorului M6au fost confirmate în cauză și de către martorul M7 (angajat în intervalul 2008-2013 în cadrul Y63 în calitate de evaluator)-persoană care în calitate de manager de proiect a participat efectiv la efectuarea evaluării prin abordarea bazată pe active la producătoriiPV2 șiY15,și careîn declarațiile din datele de 06.06.2016 și 28.01.2021, a menționat că ”s-a luat o decizie la nivel de grup Y2 creanțele inter-company să fie considerate zero la toate cele trei societăți ale grupului” respectiv ”a avut loc o întâlnire la București a reprezentantului Y63, numitul M8, administrator al societății și reprezentanții celor trei companii...iar la întoarcere la Cluj, a avut loc o discuție la sediul nostru purtată de către cei trei manageri de proiect și M8 în urma căreia s-a luat decizia ca valoarea creanțelor inter-company să fie zero”.
  Cu ocazia declarațiilor date în cauză, martorul M8 (administratorul și directorul general al Y63, ce a coordonat procedura de evaluarea celor trei producători), deși a avut o atitudine evazivă, a certificat totuși faptic (în declarația din 06.06.2016), afirmațiile martorilor ante-menționați, menționând următoarele:
”Motivul principalal acestei diferențe (între activul Y1menționat în balanțele de verificare și valorile stabilite de Y63) este acela că activele circulante, adică creanțele totale au fost decotate cu circa 31.000.000 euro.Principala motivație a acestei decotări este dată de existența unor creanțe inter-company, adică marfă livrată către Y2 de circa25.400.000 euro și 5.700.000 euro de încasat de la entitățile afiliate, care s-a considerat că nu mai poate fi recuperată având în vedere următoarele:
-o vechime foarte mare, adică faptul că s-a livrat marfă fără să fie achitată..;
-conform analizei financiare din raportul de evaluare, pe baza documentelor contabile, durata de recuperare a acestor creanțe este de 946 zile;
-standardele și metodologia de evaluare prevăd să fie aplicate decotări din ce în ce mai mari cu cât creanțele sunt mai vechi, chiar până la decotare de 100% atunci când sunt șanse minime de recuperare;
-potrivit discuțiilor purtate de colegii mei cu reprezentanții societății, aceste creanțe nu aveau șanse să fie recuperate, așa cum este precizat în raportul de evaluare.
...Nu cunosc aceste persoane (din cadrul grupului Y2, Y1,Y27,Y15 ce au declarat că nu pot fi încasate creanțele inter-company) pentru că nu am lucrat efectiv la evaluări.
Pe parcursul elaborării rapoartelor de evaluare s-a ținut legătura cu administratorii judiciari care au administrat procedura de insolvență pentru fiecare dintre cele trei societăți.În faza finală a întocmirii rapoartelor de evaluare s-au transmis variantele draft către societate și administratorii judiciaripentru a vedea dacă au fost cuprinse toate aspectele necesare în cadrul procedurilor de insolvență”.
Fațăde afirmațiilemartorului M8,menționămcă potrivit conținutului raportului de evaluare finală a Y1(pg.78-79), ”criteriul de vechime al creanțelor” a condus la decotări doar în procent de 10-25%, rezultând deci decizia decotării în procent de 100% a creanțelor intra-grup deținute de Y1a fost determinată în esență de ”informațiile transmise în urma discuțiilor cu reprezentanții societății Y1 și ai grupului Y2”.
  În acest sens, același martor, în declarația din 29.01.2021, deși a negat faptul ”întâlnirii cu reprezentanții societăților evaluate” (menționând că responsabilii de proiect țineau legătura cu aceștia), a precizat că ”nu se fac ajustări de evaluări la solicitarea clientului decât dacă sunt informații care să justifice aceste ajustări” și că ”evaluarea se bazează pe informațiile specifice pe care le-am primit”.
  ”Lămuriri” sub acest aspect raportat la etapele procesului de evaluare a activelor și producătorului Y1,au fost comunicate organului de urmărire și prinadresa  a Y63 (semnată de directorul general – martor M8), în care sintetizând au fostprecizate următoarele:
-au fost primite informații legate de active/activitate raportat la toți cei trei producători Y1,PV2 și Y15de la inculpataX2;
-în data de 24.01.2011, a fost primit un răspuns de la inculpata X2 potrivit căruia creanțele inter-company vor fi încasate ”probabil în următorii cinci ani, în funcție de evoluția pieței”;
-tot în data de 24.01.2011, într-un e-mail intern expediat și angajaților implicați în procedura de evaluare (desigur pentru a fi avut în vedere în relaționarea cu reprezentanții societăților evaluate), martorul M8a menționat următoarele:
”Atașat se găsescvalorile estimate pe baza informațiilor primite până astăzi.Din cauza faptului că activele circulante conțin o parte semnificativă de creanțe și decontări în cadrul grupului (a căror valoare generală este comparabilă sau mai mare decât întreaga sumă a activelor imobilizate și a valorilor de randament) au fost prezentate valori fără activele circulante;dacă se dorește valoarea globală cu evidențierea activelor circulante, practic toate sumele prezentate se dublează”;
   Nu s-a identificat niciun răspuns la acest e-mail în corespondența niciunui angajat din cadrul Y63;
-conform unui e-mail intern din data de 25.01.2011 al martorului M6, evaluarea inițială a creanțelor inter-company fusese făcută pe baza metodologiei aplicate pentru restul creanțelor (deci nu zero);
-în intervalul 30.01.2011-02.02.2011, martorul M8 a avut întâlniri și cu administratorii judiciari ai societăților evaluate;
-conform unui e-mail intern din data de 30.01.2011 al martorului M6, acesta preciza că ”a scăzut valorile date anterior pentru că nu a luat în considerare creanțele față de firmele din grup”;
-în rapoartele de evaluare se specifică faptul că conform discuțiilor cu reprezentanții societății și ai grupului, creanțele inter-company (cu valori contabile cumulate de peste 130 milioane de euro-raportat la toți cei trei producători)au fost considerate zero, însă deși nu a fost identificat niciun e-mail/adresă scrisă prin care să fie comunicată această informație (societății evaluatoare), cel mai probabil aceasta a fost comunicată verbal;
-a existat o declarație verbală din partea reprezentanților societăților-administratori judiciari că acele creanțe inter-company nu se vor mai putea recupera;
-din informațiile publice identificate (extrase din Buletinul Procedurilor de Insolvență), Y2 a plătit foarte puțin marfa livrată, ceea ce susține ipotezele luate în considerare și valoarea propusă, pe baza informațiilor și declarațiilor reprezentanților Y2 și a administratorilor judiciari”.
Deși din probatoriul astfel administrat nu a putut fi individualizată explicit ”persoana/persoanele” din cadrul grupului Y2 care a comunicat verbal evaluatorilor Y63 ”informațiileprivind imposibilitatea recuperării creanțelor intra-grup” deținute și de producătorul Y1, este cert probatoriu (conform raportului de evaluare coroborat cu conținutul sus-descris al adresei și probele testimoniale sus-prezentate)faptul că aceste informații au avut un caracter esențial în decizia evaluatorilor contractați de decotare în procent de 100% (practic considerarea  valorii de piață zero) a creanțelorrespective – ”rezultat”transpus în valorile de evaluare indicate  conform raportului de evaluare finală a Y1(valori care reiterăm sunt  diminuate de peste 3 ori (în cazul valorii de piață) respectiv de peste 6 ori (în cazul valorii de lichidare) față de valoarea contabilă a activelor acestei societăți la data de 04.11.2010)).
    Este însă de domeniul evidenței că având în vedere pozițiile inculpatului X1de decident principal și unic la nivelul grupului de firme Y2respectiv inculpatei X2decoordonatoare aoperațiunilor financiare derulate de firmele din grupul Y2, ce ocupa practic locul doi în conducerea grupului, subordonată doar inculpatului X1(aspecte care au fost prezentate pe larg probatoriu anterior în expozitiv), faptul ”transmiterii verbale din partea grupului Y2 către evaluatorii Y63 a informațiilor privind imposibilitatea recuperării creanțelor intra-grup”de către producătorii intra-grup Y1,  PV2 și Y15 s-a făcut în mod logic la solicitarea/indicațiile inculpatului X1 și cu implicarea în acest sens și a inculpatei X2 (întrucât în mod sigur aspectul respectiv reprezenta o decizie majoră de ordin financiar ce nu putea fi transmisă fără consultarea și decizia prealabilă a acestora).
    Implicarea faptică a inculpateiX2în transmiterea acestor ”informații” rezultă și din conținutul adresei  a Y63  în care inculpata respectivă apare ca fiind persoana de contact (”desemnată” din partea tuturor companiilor intra-grup supuse procesului de evaluare) cu privire la primirea de către evaluatori a informațiilor legate de active/activitate.De asemenea, potrivit aceleiași adrese, este detaliat ”un răspuns” primit în data de 24.01.2010, de la inculpata X2conform căruiacreanțele inter-company vor fi încasate ”probabil în următorii cinci ani, în funcție de evoluția pieței” –comunicare prin care inculpata practic ”insinuează/sugerează” evaluatorilor ”șansele mici de recuperare a creanțelor inter-grup” (prin introducerea caracterului de probabilitate în contextul noțiunii de hazard și a unui interval relativ mare de timp) de către cei trei producători (aspect care conformstandardelor și metodologiei de evaluare ar fi condus la aplicarea de decotări din ce în ce mai mari mergând până la decotare de 100%).
   De asemenea conform conținutului raportului de evaluare finală a Y1 coroborat cu adresa  a Y63 și probele testimoniale sus-expuse, rezultă explicit faptul că”transmiterea verbală a informațiilor privind imposibilitatea recuperării creanțelor intra-grup” și de către acest producător mai avut și o ”a doua sursă” și anume reprezentanții societății evaluate-administratoruljudiciarY3.
   În acest sens, raportul de evaluare respectiv face referire distinct ”la evaluarea la zero a valorii de piață a creanțelor intra-grupconform discuțiilor cu reprezentanții societății și grupului”iar conținutul adresei  a Y63 menționează distinct similar ”declarația verbală din partea reprezentanților societăților-administratori judiciari că acele creanțe inter-company nu se vor mai putea recupera” respectiv ”valoarea propusă, pe baza informațiilor și declarațiilor reprezentanților Y2 și a administratorilor judiciari”.
   De altfel din conținutul aceleiași adrese rezultă că înainte de finalizarea procesului de evaluare, martorul M8(administratorul și directorul general al Y63) ”a avut întâlniri și cu administratorii judiciari ai societăților evaluate”.
   Totodată martorul M6(persoana care în calitate de manager de proiect a coordonat procesul de evaluare al producătorului Y1) a precizat că ”valorile activelor circulante (ce includeau creanțele) trebuiau discutate împreună cu reprezentanții societăților din grup și administratorul judiciar, referitor la posibilitățile de încasare a creanțelor inter-company, acestea având o pondere mare în totalul valorii de piață a activului celor trei societăți”iarmartorul M8a confirmat că”pe parcursul elaborării rapoartelor de evaluare s-a ținut legătura cu administratorii judiciari care au administrat procedura de insolvență pentru fiecare dintre cele trei societăți iar în faza finală a întocmirii rapoartelor de evaluare s-au transmis variantele draft către societate și administratorii judiciari..”.
   Având în vedere că una dintre atribuțiile legale principale exercitate de un administrator judiciar conform art.20 alin.1 lit.l  Legii nr.85/2006 privind procedura insolvenței este ”încasarea creanțelor/urmărirea încasării creanțelor referitoare la bunurile din averea debitorului” este  logic că evaluatorii societății Y63 au solicitat/primit informații și de la administratorii judiciari ai producătorilor Y1,PV2 și Y15 privind ”posibilitățile de recuperare ale creanțelor inter-grup” și care conform probatoriului sus-expus au fost similar în sensul ”informațiilor transmise de reprezentanții grupului Y2” – ”ambele surse” având deci un caracter esențial în  decizia evaluatorilor contractați de decotare în procent de 100% (practic considerarea  valorii de piață zero) a creanțelor respective.
   Raportat la societatea Y1,”informațiile privind situația creanțelor față de societățile afiliate din grupul Y2”, evident că au fost transmise și de către reprezentanții permanenți principali ai administratorului judiciar Y3 implicați în procedura de derulare a insolvenței acestui producător și anume asociatul coordonator X9 și inculpataX6(calitate care a rezultat probatoriu în cauză).
   De altfel,inculpata X6este indicată prinadresa  a Y63 ca și ”persoană de contact” din partea administratorului judiciar referitor la primirea unor documente privind societatea Y1.
Din coroborarea aspectelor sus-menționate, concluzionăm asupra existenței unei conivențe (al unui acord de voință) între inculpatul X1 (sprijinit de inculpata X2) și inculpata X6respectiv numitul X9(în calitate de reprezentanți permanenți principali ai administratorului judiciarY3) – respectivii acționând coordonat în sensul creării premiselor vânzării subevaluate a activelor (patrimoniului) firmeiY1(prin determinarea implicită a întocmirii unui raport de evaluare în care valoarea de piață a creanțelor intra-grup nu a fost luată în considerare) și astfel contrar intereselor acestui producător. 
   Reiterăm faptul că în cazul inculpatului X1scopul exercitării acestei acțiuni cu caracter fraudulosera dat de interesul preluării șiactivelor societății Y1(cade altfel și a producătorilor Y16 șiY15) de către o entitate terță (unde indirect el și partenerii săi de afaceri (practic tot foștii acționari indirecți ai grupului Y2) urmau să dețină pachetul majoritar de acțiuni)) – aspect care a fost prezentat și detaliat probatoriu anterior.
   Sub aspect subiectiv, atitudinea inculpatei X6respectiv numituluiX9deimplicare indirectă în realizarea ”mecanismului sus-descris” ce a constituit etapa premisă inițială de subevaluare a activelor (patrimoniului) firmeiY1, rezultă și din faptul că aceștia, în intervalul noiembrie 2010 - octombrie 2012 (practic pe tot parcursul perioadei de reorganizare judiciară), acționând contrar intereselor societății pe care o reprezentau în procedura de insolvență, nu au urmărit recuperarea creanțelor Y1  de la acționarul majoritar Y2 (Y2) SA  și societatea afiliată  intra-grup Y2(existente la deschiderea procedurii insolvenței și supuse procesului de evaluare de către Y63) – creanțe ce reprezentau de altfel marea majoritate a creanțelor intra-grup (aspect ce de altfel va fi detaliat ulterior probatoriu). 
Raportat la întreg probatoriul administrat în cauză (astfel cum a fost expus până  acum în expozitiv),”ștergerea/neluarea în considerare” a creanțelor deținute de producătorulY1(ca de altfel și de producătorii Y16 șiY15) pe baza ”informațiilor reprezentanților grupului Y2 și a administratorilor judiciari”nu poate fi rezonabil și raționalacceptată,deoarece:
-în ceea ce privește creanța deținută față de firma intra-grup Y2(și care avea ponderea majoritară în cuantumul creanțelor intra-grup), aceasta decurgea dintr-un contract (contractul de fabricație din 01.01.2007) ce se afla în derulare – fiind vorba de o relație comercială ce continuase și după intrarea în insolvență, fiind livrate mărfuri către/încasate sume de bani (pentru mărfurile livrate faptic anterior insolvenței) de la firmaY2inclusiv în perioada efectuării evaluării;
-în ceea ce privește creanța deținută față de firma holding Y2 (Y2) SA , aceasta decurgea dintr-un contract de împrumut (încheiat în anul 2006)și acte adiționale ulterioare de prelungire a termenului de rambursare (până la data de 31.12.2009) – criteriul de vechime al exigibilității creanței în cauză (un an de zile) neputând conduce la decotarea în procent de 100% a acesteia în condițiile în care debitorul nu se afla în insolventă, era ”firma mamă”a grupului de companii și mai mult la nivelul intervalului decembrie 2010-februarie 2011 putea obține”resurse importante de lichiditate” (inculpataX2 recunoscând că din dispoziția inculpatului X1,doar în perioada 2007-2009, a transferat cătreY2 sumele de 14.042.500 euro, 1.493.750 GBH (lire sterline) și 510.000 USD);
-în ceea ce privește creanțele deținute față de producătorii intra-grupY16 șiY15 – din documentele aflate la dosar rezultă că în intervalul 28.10-12.11.2010, societățile Y1,Y16 și Y15 și-au solicitat singure intrarea în insolvență invocând și ”datorii reciproce”carear fi putut fi stinse cu ușurință total/parțial prin compensare(raportul de evaluare finală a Y1 precizând că ”față de firmele de la care s-au încasat sau compensat datorii reciproce, valoarea de piață a fost determinată pornind de la soldul final care a fost corectat în funcție de vechimea creanțelor”).
Mai mult probatoriul cauzei (așa cum îl vom dezvolta ulterior), a relevat că raportat la creanțele deținute față de Y2  și Y2 (Y2) SA  (creanțe ce dețineau ponderea majoritară și care vizau firme ce nu se aflau în reorganizare judiciară), în tot cursul procedurii de insolvență nu s-au făcut niciun fel de demersuri în vederea încasării acestora (neputându-se deci concluziona obiectiv în sensul imposibilității recuperării acestora).
În continuarea exercitării rezoluției sus-descrise de gestiune frauduloasă a patrimoniului Y1, inculpata X6respectiv numitul X9(în calitate de reprezentanți permanenți principali ai administratorului judiciarY3) ”au preluat” valorile de piață ale activelor societății respective indicate deY63potrivit raportului de evaluare  (”valori a căror subevaluare o determinaseră implicit”)în conținutul tabelului definitiv de creanțe și alplanului de reorganizare a activității debitorului Y1 -document esențial care în conformitate cu prevederile legii insolvenței, determina practic punerea în aplicare a ”strategiei de reorganizare” a unei societăți aflate în insolvență care și-a declarat intenția de reorganizare.
Astfel, potrivit planului de reorganizare sus-amintit, tabelul definitiv al creanțelor împotriva averii debitoarei Y1afost afișat la Tribunalul Olt la data de 15.06.2011 iar potrivit art.94 alin.1 din Legea nr.85/2006 termenul legal de depunere a planului de reorganizare este de 30 zile de la afișarea tabelului definitiv de creanțe.
    Din analizarea tabelului definitival creanțelor împotriva averii debitoarei Y1(document semnat de inculpata X6 în numele administratorului judiciarY3) rezultă că deși societatea Y1”a primit” doar 22.000.000 euro (faptic doar aprox.2.500.000 euro, restul servind la refinanțarea creditelor anterioare) în baza creditului sindicalizat din 09.10.2008, în urma clauzelor contractate total defavorabile (și pe care le-am prezentat anterior) la masa credală a acestui producător s-au înscris toți participanții la acest credit (atât băncile creditoare cât și codebitorii din contractul de creditare) rezultând astfel înscrierea unor creanțe cu o valoare de peste 15 ori decât ”valoarea creditului direcționat către Y1”, după cum urmează:
- agentul de garantare RBS  Bank ( agent de garantare pentru băncile creditoare  ING Bank, Piraeus Bank, Citi  Bank  şi The Royal Bank  of Scotland) s-a înscris şi i s-a aprobat  ca creanță garantată suma de60.227.093 leiiarca creanță chirografara suma de 444.144.407 lei;
Diferența dintre suma totală garantată (creditul în valoare de 96.000.000 euro) și valoarea de piață a activelor societății Y1 (determinată prin evaluare în mod subevaluat în condițiile expuse anterior) a fost considerată creanță chirografară - RBS  Bank devenind astfel și creditor garantat și creditor chirografar cu sume foarte importante (practic creditorul cu votul decisiv la categoriile de creanțe respective și care ”a dictat” modul de valorificare a activelor debitorului Y1în conformitate cu valoarea de piață indicată în planul de reorganizare).
- ING Bank  s-a înscris și singură şi i s-a aprobat sub condiție suspensivă (a neîncasării creanței de către RBS)  suma de  176.516.153 lei ;
- Piraeus Bank  s-a înscris și singură  şi i s-a aprobat sub condiție suspensivă (a neîncasării creanței de către RBS) suma de  41.206.249 lei ;  
- Citi  Bank  s-a înscris și singură şi i s-a aprobat sub condiție suspensivă (a neîncasării creanței de către RBS)suma de 105.198.914 lei ; 
- The Royal Bank  of Scotland  s-a înscris din nou singură  şi i s-a aprobatsub condiție suspensivă (a neîncasării creanței de către RBS)suma de 179.871.623 lei;
- Y27  s-a înscris şi i s-a aprobat suma de 113.415.859 lei (din care  suma de 99.277.248 leisub condiție suspensivă în varianta în care urma să fie executată de creditorii bancari pentru suma de 22.000.000 euro primită de Y1);
- Y15 s-a înscris şi i s-a aprobat suma de  99.277.248 lei(sub condiție suspensivă în varianta în care urma să fie executată de creditorii bancari pentru suma de 22.000.000 euro primită de Y1); 
 - Y2 s-a înscris şi i s-a aprobat suma de 99.277.248 lei (sub condiție suspensivă în varianta în care urma să fie executată de creditorii bancari pentru suma de 22.000.000 euro primită de Y1);  ;
- Y20  s-a înscris şi i s-a aprobat  suma de 101.475.221 lei(din care  suma de 99.277.248 leisub condiție suspensivă în varianta în care urma să fie executată de creditorii bancari pentru suma de 22.000.000 euro primită de Y1);
- la categoria creanțe salariale s-a înscris și aprobat suma de 456.431 lei;
- la categoria creanțe bugetare s-a înscris și aprobat suma de 13.460.469 lei.
Este aproape hilar faptul că deși conform probatoriului prezentat anteriorY1 avea de încasat de la  Y2 Industries  Gmbh Lugano suma de 76.781.746 lei (suma certă şi exigibilă care așa cum vom prezenta ulterior nu a fost ”luată în considerare și evidențiată” în planul de reorganizare), Y2 s-a înscris la masa credală a Y1 cu suma de 99.277.248 lei  şi asta în condiţiile  în care  Y2  nu garantase (ipotecase/gajase) cu nimic  creditul sindicalizat,  a  primit suma de  4.000.000 Euro din acest credit şi s-a înscris la masa credală a Y1sub condiţie suspensivă în varianta că va fi executată de creditori pentru suma primită de acest producător din credit.
   Conform tabelului definitiv al creanţelor  s-au stabilit creanţe  în valoare totală de 1.554.471.276 lei din care 1.016.859.851 lei creanţe sub condiţie  suspensivă  (în sensul ca suma va fi datorată în funcţie de un eveniment viitor)și creanțe certe şi exigibile (cu drept de vot în adunarea creditorilor)  în valoare  537.611.425 lei (din care suma totală de 504.371.500 lei reprezenta valoarea totală a creanțelor aprobate pentru creditorul RBS  Bank).
   Merită menționat că din coroborarea în cauză a documentele contabile aparținând Y1(balanța de verificare analiticăaferentă noiembrie 2010) cuconcluziile raportului de expertiză contabilănr.,,,(răspunsul formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.D.punctul 1), rezultă că la data de 04.11.2010 (data intrării în insolvență) datoriile totale ale acestui producător erau în sumă de doar 191.644.462 lei  fiind incluse aici toate datoriile bancare (inclusiv dobânzile aferente), datoriile către furnizori, datoriile salariale cât și cele față de bugetul de stat.
   Similar, potrivit raportului asupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a debitoarei Y1(document întocmit de administratorul judiciarY3), la data de 31.10.2010 (conform balanței de verificare) datoriile totale (bancare, salariale, bugetare și către furnizori) ale debitorului respectiv erau în sumă totală de 193.044.702 lei.
   Aspectele sus-amintite confirmă încă o dată, consecințele dezastroase ale contractării și de către producătorul Y1a creditului sindicalizat bancar din 09.10.2008 (în condițiile prezentate anterior) în contextul intrării sale în insolvență (în aplicarea unui ”plan” prestabilitde ”sacrificare” și a societății în cauză, implementat din dispoziția inculpatului X1).
După întocmirea tabelului definitiv al creanțelor,în continuarea exercitării rezoluției sus-descrise de gestiune frauduloasă a patrimoniului Y1, inculpata X6respectiv numitul X9(în calitate de reprezentanți permanenți principali ai administratorului judiciarY3) ”au preluat” similar valorile de piață ale activelor societății respective indicate deY63 potrivit raportului de evaluare  (”valori a căror subevaluare o determinaseră implicit”) în conținutulplanului de reorganizare a activității debitorului Y1, după cum urmează:
Conform înscrisurilor din dosar, planul de reorganizare a activității debitorului Y1este datat ”iunie 2011”, preambulul (partea introductivă) documentului respectiv este semnat de către numitul X9-  în ”introducerea” respectivă precizându-se și că în conformitate cu prevederile art.94 alin.1 lit.a din Legea nr.85/2006, planul de reorganizare este propus de debitorulY1, prin administrator judiciar Y3.
   Deși planul de reorganizare a activității debitorului Y1”apare” deci asumat în numele administratorului judiciar Y3”prin semnarea părții introductive” de către asociatul coordonator X9, întrucât întocmirea tabelului definitiv al creanțelor debitorului sus-amintit s-a făcut de către inculpata X6(tabelul constituind parte componentă a planului – anexa nr.3 iar datele din cuprinsul acestuia sunt preluate în conținutul planului) iar respectiva a fost unul din reprezentanții permanenți principali ai administratorului judiciar sus-indicat în procedura de insolvență a producătorului Y1(aspect concluzionat probatoriu anterior), în mod logic  inculpata X6a participat și la întocmirea acestui document esențial care în conformitate cu prevederile legii insolvenței, determina practic punerea în aplicare a ”strategiei de reorganizare” a debitorului respectiv.
   Analizând conținutul planului de reorganizare a activității debitorului Y1rezultă că deși în primul capitol (”Informații generale privind Y1 – Analiza economico-financiară, punctul Active”) se menționează succint ”cu titlu general” că la data de 31.10.2010 (cu puțin anterior intrării în insolvență) valoarea netă a creanțelor deținute de acest debitor este de 139.452.732,31 lei, în capitolul  ulterior  (capitolul nr.3 vizând prezentarea activului societății) se precizează că valoarea totală a activelor societății la data de 04.11.2010 (data intrării în insolvență) era de :
-8.034.197 euro (în echivalent 34.520.534 lei) – valoarea de lichidare a activelor societății;
-14.017.058 euro (în echivalent 60.227.093 lei) – valoarea de piață a activelor dacă Y1și-ar continua activitatea.

 După cum se poate cu ușurință observa și față de trimiterile din conținutul planului de reorganizare, valorile sus-indicate ”au fost preluate” cu exactitate  din conținutul raportului de evaluare  întocmit de Y63 (”valori a căror subevaluare” fusese în conivență determinată implicit de către inculpațiiX1 (sprijinit de inculpata X2),X6respectiv numitul X9– aspect analizat probatoriu anterior)).
De altfel, aceste valori sunt precizate și în conținutul raportului nr.6/23.05.2011 privind aplicarea procedurii de insolvență la debitorul Y1(similar prin trimitere la raportul de evaluare întocmit de Y63 – unde era integrată și evaluarea activelor imobiliare realizată de Y64) întocmit de inculpata X6(în calitate de reprezentant permanent al administratorului judiciar Y3) și prin care se solicita judecătorului-sindic acordarea unui nou termen pentru continuarea procedurii.
  Rezultă deci în mod evidentcă în continuarea exercitării rezoluției sus-descrise de gestiune frauduloasă a patrimoniului Y1,în planul de reorganizare a activității acestei societăți(la prezentarea activului) s-a ținut exclusiv cont de raportul de evaluare sus-indicat (ale căror concluzii evaluatorii fuseseră determinate fraudulos prin comunicarea către evaluatori a unor ”informațiiprivind imposibilitatea recuperării creanțelor intra-grup”)fără a fi luate în considerare și evidențiate creanțele pe care (la data planului)debitorul Y1le avea de încasat de la firmele afiliate din grupul Y2 – intenția certă fiind de ”a se creiona” situația ”unor creanțe teoretice, de neîncasat” respectiv de a se crea/dezvolta premisele vânzării subevaluate a activelor producătorului Y1.
  Potrivitdocumentelor contabile aparținând Y1(balanța de verificare analiticăaferentă lunii mai 2011) coroborat cu concluziile raportului de expertiză contabilănr.,,, (răspunsul formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.D.punctul 7), rezultă că la data de 31.05.2011 (data avută în vedere în planul de reorganizare în analizarea perioadei de observație)cuantumul creanțelor de încasat de la societățile din grupul Y2 era de 125.386.079 lei.
   Intenția  sus-amintită rezultă indubitabil și din conținutul ”altor pasaje” din cuprinsul planului de reorganizare respectiv (capitolul 6 – ”Strategia de reorganizare și surse de finanțare a planului de reorganizare” coroborat cu anexa nr.2 ”Cash flow previzionat”) în care se menționează următoarele:
”..În concluzie strategia de reorganizare are în vedere ca sursele de finanțare ale planului de reorganizare să fie reprezentate de:
-veniturile din activitatea curentă;
-contractarea de împrumuturi pentru procurarea capitalului de lucru necesar până la data transferării activelor către un terț;
-lichidarea integrală a bunurilor din averea debitoarei.
..Sursele de finanțare a planului de reorganizare sunt formate din:
-încasări din activitatea curentă-suma estimată a se încasa:31.842.799 lei;
-încasări din recuperări de creanțe-suma estimată a se încasa:1.510.000 lei;
-încasări contractarea de împrumuturi-suma estimată a se încasa:2.130.000 lei;
-încasări din lichidarea activelor societății-suma estimată a se încasa:33.247.305 lei”.
Conform subcapitolului 6.3 din plan coroborat cu anexa nr.2 ”Cash flow previzionat” (unde sunt reiterate sursele și sumele sus-indicate), încasările din activitatea curentă estimateîn sumă de 31.842.799 leierau împărțite în încasări din contracte în portofoliu în sumă de 23.117.839 lei și încasări din contracte viitoare în sumă de 8.724.960 lei.
Concluzionând întrucât creanțele intra-grupY2 de încasat, au fost omise a se evidenția în planul de reorganizare (la prezentarea activului Y1), încasările au fost bazate în special pe activitatea curentă în sumă de aprox.23.000.000 lei (vânzarea producției de vagoane în curs de execuție și reparații), valorificarea activelor la prețul de33.247.305 lei (practic sub valoarea de lichidare stabilită de evaluatori pe baza ”informațiilorprivind imposibilitatea recuperării creanțelor intra-grup”) și împrumutul sumei de 2.130.000 lei (practic o parte din împrumutul acordat de Y10în vederea procurării capitalului de lucru necesar desfășurării activității de producție) – urmărindu-se practic valorificarea activelor Y1 la prețul subevaluat sus-menționat (stabilit conform probatoriului expus anterior) și nu recuperarea creanțelor respectiv continuarea activității acestei firme.
Potrivit prevederilor art.95 alin.2 din Legea nr.85/2006, planul de reorganizare trebuia să prevadă în mod obligatoriu programul de plată a creanțelor.În conformitate cu prevederile art.3 pct.22 din Legea nr.85/2006, prin program de plată a creanțelor se înțelege tabelul de creanțe menționat în planul de reorganizare care cuprinde cuantumul sumelor pe care debitorul se obligă să le plătească creditorilor, prin raportare la tabelul definitiv de creanțe și la fluxurile de numerar aferente planului de reorganizare și termenele la care debitorul urmează să plătească aceste sume.
Prin planul de reorganizare, au fost prevazute urmatoarele distribuiri:
-pentru creantele garantate: 33.247.305 lei, reprezentand 55,20% din sumele înscrise la această categorieîn tabelul definitiv de creante (60.227.093,11 lei) - plata pentru această categorie de creanțe (unde a fost înscris creditorul RBS  Bank SA ( agent de garantare pentru băncile creditoare  ING Bank , Piraeus Bank, Citi  Bank  şi The Royal Bank  of Scotland ))fiind prevăzută a se face în primul semestru al perioadei de reorganizare;
-pentru creantele salariale : 456.431,37 lei – plata datoriei integrale  pentru această categorie de creanțe urmând a se face în termen de 30 zile de la data confirmării planului de reorganizare;
-pentru creantele bugetare și chirografare : 0 lei,  reprezentand 0% din sumele înscrise  pentru aceste categorii în tabelul definitiv de creante.
    În baza prevederilor art.94 alin.1 lit.a din Legea nr.85/2006, ”debitorul” este inclus în categoriile de persoane care vor putea propune un plan de reorganizare cu condiția ”aprobării adunării generale a acționarilor/asociaților, în termen de 30 de zile de la afișarea tabelului definitiv de creanțe”.
În continuare, în vederea implementării ”strategiei de reorganizare” frauduloasesus-descrise,și întrucât planul de reorganizare antemenționat era propus de către debitoarea Y1 (prin administrator judiciar Y3), în data de 13.07.2011, administratorul judiciar respectiv (prin reprezentant permanent inculpat X6), a convocat (desigur în deplin acord cu acționarul majoritar indirect X1) Adunarea Generală Extraordinară a Acționarilor Y1, unde a supus votului aprobarea planului de reorganizare sus-expus.
Conform Hotărârii nr.1/13.07.2011 a Adunării Generale Extraordinară a Acționarilor Y1(semnată în calitate de președinte, în numele administratorului judiciar Y3,de către inculpata X6), în ședința respectivă, planul de reorganizare aactivității acestei societăți a fost aprobat cu votul majoritar al unui acționar reprezentând 71,62 % din numărul de drepturi de vot prezente – fiind deci evident că din dispoziția inculpatului X1(factorul de decizie principal și acționarul majoritar indirect a societății debitoare), acționarul majoritar Y2 (Y2) SA (prin reprezentantul său formal) a votat aprobarea documentului respectiv.
   Odată cu ”îndeplinirea” și acestei condiții legale premise, în exercitarea aceleiași rezoluții de gestiune frauduloasă, în data de 19.09.2011,administratorul judiciarY3 (prin același reprezentant permanent inculpataX6), a convocat ședința adunării creditorilor Y1, unde a supus votului aprobarea planului de reorganizare a activității acestei societăți.
 Potrivit art.100 alin.3 și 4 din Legea nr.85/2006, planul de reorganizare se votează separat pe categorii distincte de creanțe iar planul va fi socotit acceptat de o categorie de creanță dacă în categoria respectivă planul este acceptat de o majoritate absolută din valoarea creanțelor din acea categorie.
   Conform procesului verbal al ședinței din 19.09.2011 (document semnat de în calitate de președinte de inculpata X6), planul de reorganizare propus de debitoarea Y1  a fost votat (aprobat/acceptat) de adunarea creditorilor astfel:
-categoria creanțe garantate (unde creditorul RBS  Bank SA deținea un procent de 100% din totalul creanțelor garantate cu drept de vot) a acceptat planul de reorganizare;
- categoria creanțe salariale având în vedere prevederile art.101 alin.1 lit.d din Legea nr.85/2006 a acceptat planul de reorganizare;
   Într-adevăr în baza prevederilor legale sus-indicate, ”creanțele nedefavorizate prin plan vor fi considerate prezente la votarea planului și sunt socotite că au acceptat planul” – planul prevăzând plata datoriei integrale  pentru această categorie de creanțe în termen de 30 zile de la data confirmării acesteia.
   Acest aspect nu a fost întâmplător întrucât în acest mod s-a urmărit în mod expres îndeplinirea condiției legale de confirmare ulterioară a planului (de către judecătorul-sindic) prev. de art.101 alin.1 lit.a din Legea nr.85/2006 potrivit căruia ”un plan va fi confirmat dacă cel puțin jumătate plus una din categoriile de creanțe menționate în programul de plați acceptă sau sunt socotite că acceptă planul, cu condiția ca minimum una dintre categoriile defavorizate să accepte planul”.
-categoria creanțe bugetare (unde creditorul ANAF deținea un procent de 98,52% din totalul creanțelor bugetare cu drept de vot) nu a acceptat planul de reorganizare;
-categoria celelalte creanțe chirografare (unde creditorul RBS  Bank SA deținea un procent de 83,95% din totalul creanțelor cu drept de vot din această categorie) a acceptat planul de reorganizare.
  Astfel, îndeplinindu-se condițiile cumulative prev.de art.101 alin.1 din Legea nr.85/2006, conform procesului verbal sus-indicat s-a constatat votarea de către adunarea creditorilor a planului de reorganizare propus de debitoarea Y1(în condițiiledescrise anterior).
  Aspectele respective au fost sintetizate și în cuprinsul raportului nr.9/26.09.2011 întocmit de către inculpata X6(în calitate de reprezentant permanent al administratorului judiciarY3) – document prin care respectiva a solicitat judecătorului-sindic confirmarea planului de reorganizare respectiv.
După cum se poate observa, aprobarea de către adunarea creditorilor a planului de reorganizare propus de debitoarea Y1a fost determinată decisiv de votul în acest sens al creditorului RBS  Bank SA - agent de garantare pentru consorțiul de bănci creditoare și care a deținut un procent covârșitor din totalul creanțelor cu drept de vot din categoriile creanțelor garantate și chirografare (100% respectiv 83,95%).
Probatoriul cauzei nu a relevat elemente de natură a concluziona faptul că reprezentanții consorțiului de bănci creditoare au fost implicate în vreun mod în ”acțiunea de subevaluare ” a activelor debitorului Y1 însă având în vedere că băncile respective (conform ”negocierilor” ce erau purtate în paralel la acel moment cu inculpatul X1și care fuseseră deja finalizate cu încheierea memorandumului din 08.06.2011 prezentat anterior)urmau să devină indirect prin structuri interpuse acționari în cadrul societății Y62 (entitate ce urma să dețină activele producătorilor Y1,PV2 și Y15 prin ”preluarea” acestora în cadrul procedurii de insolvență) ”se explică” de ce au acceptatplanul de reorganizare propus de debitoarea Y1, prin administratorul judiciar Y3.
Totodată un element determinat în decizia consorțiului de bănci creditoare de acceptare a planului de reorganizare propus (ce practic nu lua în considerare creanțele pe care Y1 le avea de încasat de la firmele din grupulY2) l-a constituit și raportul de evaluare  întocmit de Y63 (la care de altfel se făcea trimitere în conținutul planului în analiza activului deținut de debitorul respectiv) – document în care societatea de evaluare sus-indicată considerase ”valoarea de piață a creanțelor inter-grup ca fiind zero” tocmai în baza ”informațiilor privind imposibilitatea recuperării acestor creanțe,transmise de reprezentanții grupului Y2 și reprezentanții societății -administratorului judiciar Y3”.
  Acest aspect rezultă cert și din conținutul adresei  înaintată de ING BANK (una din băncile finanțatoare din cadrul consorțiului de bănci creditoare) către organul de urmărire penală și care precizează și următoarele:
”..Sumele de recuperat de la societățile afiliate (în principal Y2 Industries  Gmbh Luganoși Y2) au făcut obiectul rapoartelor de evaluare întocmite de evaluatorul Y65 cu următoarele numere de identificare  (Y1), respectiv....) în cadrul procedurii insolvenței.
    Pentru a lua decizii informate în cadrul procesului de insolvență, efectuarea rapoartelor de evaluare a fost încredințată unor firme (Y64 respectiv Y65 CONSULTING) considerate a avea pregătirea necesară și profesionalismul efectuării evaluării activelor.
Având în vedere rapoartele de evaluare întocmite de evaluatorulY65 CONSULTING care considerau o valoare de piață/lichidare 0 a acestor contracte, ING Bank alături de celelalte bănci a aprobat planul de reorganizare al celor trei societăți”.
Rezultă deci probatoriu în mod logic că acționând corelativ în deplină conivență, inculpațiiX1 (sprijinit de inculpata X2), X6respectiv numitul X9(ultimii doi în calitate de reprezentanți permanenți ai administratorului judiciarY3), prin determinarea subevaluării de către firma de evaluare (în condițiile prezentate anterior) a activuluiY1și ”preluarea valorilor subevaluate”cu ocazia întocmirii planului de organizarepropus de debitoarea Y1, supunerea aprobării/ determinarea aprobării acestui plan de către adunarea generală extraordinară a acționarilorY1respectiv supunerea aprobării acestuia adunării creditorilor”în paralel”cu diligențele depuse în vederea”cointeresării” indirectea consorțiului de bănci creditoare(creditorul securizatce avea controlasupra deciziilor adunăriicreditorilor și acționa în conformitate cu regulile de prudențialitate bancară privitor la societățile debitoare în reorganizare judiciară) în scopul”preluării”activelor societății Y1(cade altfel și a producătorilor Y16 șiY15) de către o entitate terță (unde și băncile creditoare urmau să devină indirect un acționar  important),  au reușit”obținerea” deciziei consorțiului de bănci creditoare de acceptare a planului de reorganizare propus(ce practic nu lua în considerare creanțele pe care Y1 le avea de încasat de la firmele din grupulY2) și deci implicit aprobarea de către adunarea creditorilor a documentului respectiv – aspect esențial întrucât ”strategia de reorganizare” și a debitoruluiY1 urma astfel să se deruleze în conformitate cu scopul fraudulos urmărit de către inculpatul X1(și anume preluarea în final la o valoare subevaluată și a activelor acestui producător).
   Prin sentința nr..../26.09.2011, constatând îndeplinirea condițiilor legale prev. de Legea nr.85/2006, judecătorul-sindic din cadrul Tribunalului Olt-Secția Comercială și de Contencios Administrativ a confirmat planul de reorganizare pentru debitoarea Y1.
Întrucât aprobarea în acest fel a planului de reorganizare a determinat practic ”excluderea” creditorului bugetar și a celorlalți creditori chirografari de la programul de plată a creanțelor, au fost formulate recursuri împotriva sentinței sus-indicate, ce au fost respinse ca nefondate prin decizia nr..../25.01.2012 a Curții de Apel Craiova-Secția a II-A Civilă.
De precizat că confirmarea de către judecătorul-sindic (soluție menținută și de instanța de recurs)a planului de reorganizare pentru debitoarea Y1nu are semnificația unei ”confirmări judiciare a ”acțiunii de subevaluare ” a activelor debitoruluirespectiv  întrucât legiuitorul român (prin dispozițiile Legii nr.85/2006 ce reglementa la acel momentprocedura insolvenței) nu a conferit instanțelor judecătorești civile posibilitatea de a aprecia faptic asupra conținutului unui plan de reorganizare,  strategiei sau posibilităților reale de reorganizare propuse ci numai de a analiza legalitatea aprobării acestuia.
Astfel, judecătorul-sindic nu are competența de a se pronunța, de a aprecia asupra oportunității planului de reorganizare și a șanselor reale de redresare ci nu face altceva decât să ia act de voința creditorilor, verificând doar îndeplinirea cerințelor de legalitate impuse de lege, în ceea ce privește categoria de creanțe ce participă la adunarea creditorilor, exprimarea valabilă a votului tuturor categoriilor de creanțe și cvorumul necesar acceptării planului (aspecte ce de altfel au și fost reținute în considerentele deciziei nr..... a Curții de Apel Craiova-Secția a II-A Civilă).
Desigur că în condițiile în care voința acționarilor/reprezentanților administratorului judiciar este subsumată unei intenții infracționale de gestiune frauduloasă a patrimoniului unei companii (cum este cazul în speța prezentă), deciziile creditorilor (determinate de aceștia) pot face obiectul analizei pe fond a judecătorului penal (desigur în cadrul unui proces penal) în vederea stabilirii sub aspect subiectiv/obiectiv a conținutului constitutiv al acestei fapte penale.
În acest context, ulterior aprobării planului de reorganizare a activității debitoareiY1, probatoriul cauzei a relevat că nefinalizarea ”tranzacției de preluare” la o valoare subevaluată a activelor debitorului respectiv de către o o entitate terță (unde indirect inculpatul X1 și partenerii săi de afaceri (practic tot foștii acționari indirecți ai grupului Y2) urmau să dețină pachetul majoritar de acțiuni)) s-a datorat ”neînțelegerilor” intervenite cu consorțiul de bănci creditoare (survenite pe fondul identificării de către acestea la sfârșitul anului 2011 a unui ”nou investitor” care era interesat de preluarea activelor respective și care le oferea condiții financiare ”mai favorabile”).
    În acest sens, inculpatul X5(în declarația de suspect din 19.01.2021) a precizat următoarele:
”..După acordarea împrumutului de 5.000.000 euro de către numitul Y10, au început neînțelegeri cu reprezentanții băncilor creditoare...iar în luna noiembrie 2011 Y10 a avut un accident grav de circulație, motiv pentru care a fost indisponibil câteva luni, nemaiputând participa la discuțiile necesare implementării memorandumului.
De asemenea, în luna octombrie 2011, am aflat că băncile creditoare purtau în paralel discuții cu un alt investitor, numitul X7 (care dispunea de resurse financiare semnificative) și care era interesat să preia activele firmelor din România ale grupului Y2De altfel, printr-un e-mail ce mi-a fost trimis și mie în data de 21.12.2011, unitățile bancare creditoare ne-au comunicat că nu mai sunt interesate în implementarea memorandumului din 08.06.2011..”
    Într-adevăr conform înscrisurilor puse la dispoziție de inculpatul X5(conform memoriului-cerere de probe din 09.12.2021), prin adresa din 21.12.2011 emisă de avocatul reprezentând consorțiul de bănci creditoare, acestea procedau unilateral la ”încetarea/denunțarea/nu mai dădeau curs de acum înainte” memorandumului din 08.06.2011 (agreat anterior), menționând totodată că ”au în vedere mai multe alternative”.
   Referitor la aceste aspecte, inculpatul X7 (în declarația sa din 27.10.2021), a declarat astfel:
„..La sfârșitul lunii octombrie sau noiembrie 2011, am fost contactat cred de RBS BANK care m-a întrebat dacă mai sunt interesat în proiectul de preluare a afacerii vizând cele trei societăți românești producătoare de vagoane(Y1, Y16 și PV1) și dacă da, dacă sunt disponibil să continui discuțiile cu reprezentanții băncilor creditoare. 
Am avut mai multe întâlniri cu reprezentanții băncilor creditoare în intervalul noiembrie-decembrie 2011, ocazie cu care am precizat clar acestora că sunt interesat să preiau afacerile celor trei societăți românești doar sub condiția includerii și a întregii situații contractuale în derulare a cele trei firme la nivelul grupului Y2 și a grupului Y2 cu beneficiarii finali. 
Discuțiile s-au finalizat cu semnarea unui memorandum de înțelegere cu unitățile bancare creditoare în care era menționat și prețul de transfer al celor trei afaceri, și anume suma totală de 30 milioane de Euro. În acest context, în luna ianuarie 2012, am angajat firma de avocatură Y76, pentru a-mi oferi consultanță și asistență în procesul de analiză juridică și transfer al celor trei afaceri pe care doream să le preiau...”.
Față de contextul sus-expus, deși din probatoriul cauzei nu a rezultat că în prealabil inculpatul X7ar fi fost implicat în vreun fel în ”acțiunea de subevaluare” a activelor societății românești producătoare de vagoane Y1, având în vedere faptul că ”strategia de reorganizare” (implementată prin planul de reorganizare) ce viza practic vânzarea la valoarea subevaluată de lichidare a  activelor societății Y1fusese deja aprobată (în cadrul procedurii de reorganizare în condițiile sus-prezentate), inculpatul respectiv (prin ”acordulde transfer” intervenit cu băncile creditoare) a devenit implicit ”eventualulbeneficiar” (de bună-credință) alîntregului mecanism fraudulos sus-descrisde derulare a procedurii de insolvență a acestei societăți-mecanism determinat de inculpatul X1(sprijinit de inculpata X2), în conivență cu inculpata X6respectiv numitul X9(ultimii doi în calitate de reprezentanți permanenți ai administratorului judiciarY3).
   Această ”conjuctură” a privit inclusiv preluarea distinctă de către inculpatul X7în același context și a activelor celorlalți doi producători români intra-grup (PV2 și PV1), întrucât ”strategia de reorganizare” a acestora (implementată prin planurile de reorganizare) a urmat un parcurs similar cu a producătorului Y1.
De altfel probatoriul cauzei a relevat că condițiile financiare convenite de inculpatul X7cu unitățile creditoare privind preluarea activelor societății Y1(și desigur și a firmelorY27 și PV1) au vizat ca acest ”transfer” să fie efectuat către o nouă entitate (special înființată în acest sens) – entitate a cărei structură era ”asemănătoare” condițiilor inițiale convenite anterior cu inculpatulX1(potrivit memorandumului din 08.06.2011 coroborat cu anexa privind structura noului investitor) și în cadrul căreia băncile creditoare urmau să devină acționari minoritari indirecți.
Astfel conform înscrisurilor aflate la dosar coroborate cu declarația inculpatului X7,în vederea realizării tranzacției sus-menționate, inculpatul respectiv a înființat ca ”vehicul financiar” firma germană Y66 (în cadrul căreia deținea un procent de 100% din acțiuni);ulterior a fost înființată în conformitate cu legislația olandeză firma Y67 (în al cărei acționariat, un procent total de 15% urmau a fi deținute de către băncile creditoare ING NV, RBS și PIRAEUS BANK, iar restul de 85% de firma Y66) care la rândul ei a înființat firma Y68  (tot cu sediul în Olanda).
Firma română care urma să preia direct prin ”tranzacții distincte” activele societăților Y1,PV2 și PV1) era denumită Y6 (societate înființatăîn prima jumătate a anului 2012, care a cumpărat dreptul de a folosi numele Y62) și avea ca asociaţi firmeleY68, Olanda  (ce deținea un procent de 95% din părţile sociale) şi Y66, Germania  (ce deținea un procent de 5 % din părţile sociale).
.
.
.
.
   În acest sens, inculpatul X7 (în declarația sa din 27.10.2021), a precizat următoarele:
  ”.. Condițiile financiare convenite cu unitățile creditoare privind preluarea celor trei afaceri a celor trei societăți românești producătoare de vagoane au inclus ca preluarea să se facă de către Y6 – societate care avea direct și indirect în acționariat atât firma administrată de mine Y66 din Germania, cât și firma Y67 din Olanda (în al cărei acționariat, un procent de 15% urmau a fi deținute de către băncile creditoare ING NV, RBS și PIRAEUS BANK, iar restul de 85% de firma mea Y66).
Nu-mi amintesc motivul exact dar cred că aceste bănci creditoare au dorit să intre în acționariat indirect al firmei Y6, ca o garanție a faptului că planul de afaceri pe care îl aveam în vedere după preluarea afacerilor va fi derulat cu succes și că își vor încasa creditele refinanțate. În acest sens, precizez că am convenit cu reprezentanții băncilor creditoare ca, din prețul convenit de transfer de 30 milioane de Euro, suma de 23,5 milioane euro să fie refinanțată printr-o nouă facilitate de credit acordată Y6, de către ING, RBS și PIRAEUS BANK, iar restul de 6,5 milioane euro (creanța deținută de CITI BANK, și care nu a dorit să refinanțeze) a fost achitat prin firma mea SC Y66. De asemenea, conform înțelegerii avute cu băncile creditoare, ulterior preluării celor trei afaceri, mă angajam să investesc în capitalizarea businessului preluat vizând producția de vagoane suma de aprox. 23-24 milioane de euro.
În Y6 am avut calitatea de administrator iar în Y69 din Olanda nu-mi aduc aminte dacă am avut vreo calitate oficială. De altfel, înființarea acestei firme a fost solicitată de reprezentanții băncilor creditoare...”.
Din documentele aflate la dosar rezultă că inculpatul a deținut practic calitatea de administrator în toate firmele implicate în structura noii entități - Y6, Y68 respectiv Y67.
Întrucât ”formalitățile” necesare încheierii ”tranzacției” sus-menționate de preluare a activelor producătoruluiY1au presupus un interval mai lung de timp și având în vedere că potrivit programului de plăți aferent planului de reorganizare confirmat, debitorul Y1”se obligase” ca în primul semestru al perioadei de reorganizare să achite către creditorul garantat RBS Bank România (în calitate de agent de garantare pentru consorțiul de bănci creditoare) suma de 33.247.305 lei (practic sub valoarea subevaluată de lichidare indicată în plan) din sumele rezultate din valorificarea activelor societății, în luna martie 2012, creditorul respectiv a solicitat modificarea planului de reorganizare în sensul prelungirii termenului de plată a creanțelor garantate.
   Acest aspect rezultă din conținutul raportului nr.11/12.03.2012 (întocmit de inculpataX6în calitate de reprezentant permanent a administratorului judiciarY3) – document în care respectiva a precizat că în contextul ”negocierilor” purtate cu diverse persoane pentru achiziționarea bunurilor debitorului Y1, negocieri care nu erau finalizate, creditorul garantat RBS Bank România a solicitat administratorului judiciar modificarea planului de reorganizare în sensul prelungirii termenului de plată a creanțelor garantate până la datade 30.06.2012.Conform aceluiași raport, administratorul judiciar urma să întocmească propunerea de modificare a planului de reorganizare în acest sens și să procedeze la convocarea adunării creditorilor pentru votarea propunerii de modificare.
  Din analiza înscrisurilor aflate la dosar, propunerea de modificare a planului de reorganizare a activității debitorului Y1(document întocmit în luna martie 2012 de către inculpata X6în calitate de reprezentant permanent a administratorului judiciarY3) conținea următoarele modificări relevante:
-la subcapitolul 6.2.3 privind ”Încasări din valorificarea integrală a bunurilor debitoarei/transmiterea tuturor bunurilor către una sau mai multe persoane fizice sau juridice/stingerea creanțelor prin darea în plată” se preciza în plus că ”metoda de vânzare folosită vafi:licitația publică, negocierea directă sau o combinație a celor două”;
-la subcapitolul 6.3 privind ”Prezentarea previziunilor privind fluxul de numerar”  nu mai erau prevăzute ca surse de numerar ”încasările din contracte viitoare” (întrucât practic nu se mai avea în vedere continuarea activității debitorului) fiind estimate încasările din activitatea curentă la suma  de 32.177.839 lei (ușor modificată) iar încasările din recuperări creanțe ”erau menținute”  la suma doar de 1.510.000 lei;
-la subcapitolele 7.1 și 7.3.1 privind creanțele garantate, se preciza că ”plata către această categorie de creanțe  urma a se face până la data de 30.06.2012”.
    Potrivit art.101 alin.5 din Legea nr.85/2006, ”modificarea planului de reorganizare se poate face oricând pe parcursul procedurii cu respectarea condițiilor de vot și confirmare prevăzute de prezenta lege”.
    Conform procesului verbal al ședinței creditorilor Y1din data de 20.03.2012 (întocmit în calitate de președinte de inculpata X6), constatându-se dreptul de vot doar al categoriilor creanțe garantate (reprezentată de RBS Bank România SA) și creanțe salariale (întrucât în baza planului de reorganizare confirmat se prevăzuse numai plata creanțelor salariale și plata parțială a creanțelor garantate) și având în vedere votul aprobativ exercitat de creditorul garantat ... Bank România SA (care deținea un procent de 100% din totalul creanțelor din această categorie) precum și considerarea acceptării implicite de către categoria creanțe salariale (în baza prevederilor art.101 alin.1 lit.d din Legea nr.85/2006), s-a concluzionat în sensul votării de către adunarea creditorilor a modificării planului de reorganizare (în sensul celor expuse anterior).
   Prin raportul nr..../02.04.2012 (întocmit de inculpata inculpata X6în calitate de reprezentant permanent a administratorului judiciarY3) s-a solicitat judecătorului-sindic confirmarea modificării planului de reorganizare a activității Y1.
  Prin sentința nr..../02.04.2012, judecătorul-sindic din cadrul Tribunalului Olt-Secția Civilă, de Contencios Administrativ constatând îndeplinirea condițiilor legale, a dispus confirmarea modificării planului de reorganizare pentru debitoarea Y1.
  Potrivit scrisorii de intenție înregistrate cu nr.27/06.06.2012 (semnată în calitate de administrator unic de inculpatulX7)și adresată producătorului Y1(cu mențiunea ”în atenția doamnei X6 -Y3”), societatea Y67 (la acel moment cu sediul în București) își  exprima ”interesul pentru achiziționareatuturor activelor(tangibile și intangibile)deținute de către Y1, ca un ansamblu funcțional, în vederea continuării activității desfășurate în prezent de către aceasta din urmă” – oferind în acest sens prețul de 33.247.305 lei (adică exact cuantumul plății aprobate către creditorul garantat ... Bank România (în calitate de agent de garantare pentru consorțiul de bănci creditoare) în conformitate cu planul de reorganizare acceptat pentru debitorul  Y1)).
   Prin raportul privind modalitatea de vânzare a bunurilor debitoarei Y1(întocmit de inculpata inculpata X6în calitate de reprezentant permanent a administratorului judiciarY3), administratorul judiciar respectiv a propus, în baza art.117 alin.2 din Legea nr.85/2006, metoda de vânzare a bunurilor debitoarei respective ca fiind vânzarea în bloc, prin negociere directă cu un cumpărător identificat (și anume societatea Y67) – prețul de pornire al negocierilor propus urmând să fie valoarea de lichidare a activelorY1 în sumă de8.034.197 euro rezultată din raportul de evaluare întocmit de SC Y65 SRL (”a cărui subevaluare fusese determinată” conform împrejurărilor prezentate anterior).
   Într-adevăr, dispozițiile art.95 alin.6 lit.E și F din Legea nr.85/2006 prevăd că datoriile unui debitor pot fi achitate în cadrul unei proceduri de reorganizare judiciară  (în aplicarea unui plan de reorganizare) și prin ”lichidarea integrală aactivului (bunurilor) debitorului, separat ori în bloc” (în conformitate cu prevederile art.116-120 din același act normativ) – aspect de altfel precizat în conținutul planului de reorganizare a debitorului Y1 (unde ”strategia de reorganizare” a activității avea în vedere lichidarea integrală a bunurilor acestui debitor).
   Potrivit art.116 alin.2 din Legea nr.85/2006 , ”..bunurile vor putea fi vândute în bloc -ca un ansamblu în stare de funcționare sau individual;metoda de vânzare a bunurilor, respectiv licitație publică, negociere directă sau o combinație a celor două, va fi aprobată de adunarea generală a creditorilor pe baza propunerii lichidatorului..;lichidatorul va prezenta și regulamentul de vânzare corespunzător”.
   Conform art.116 alin.4 din același act normativ, ”bunurile din averea debitorului vor fi evaluate atât în bloc cât și individual;evaluarea în bloc are în vedere fie evaluarea totalității bunurilor din averea debitorului, fie evaluarea subansamblurilor funcționale”.
    Totodată în baza art.117 alin.2 din Legea nr.85/2006, ” în cazul în care se propune vânzarea în bloc prin negociere directă, lichidatorul va putea propune în baza ofertelor primite, începerea negocierii cu unul sau mai mulți cumpărători identificați, cu precizarea condițiilor de plată și a prețului minim de pornire a negocierii, care nu poate fi inferior prețului de evaluare”.
   De asemenea conform aceluiași raport și regulamentului de valorificare a activelor patrimoniale aparținând societățiiY1(document întocmit de aceiași inculpatăX6), în categoria activelor Y1 ce se propunea a fi vândute erau incluse:toate imobilele deținute de debitorul respectiv în proprietate, bunurile mobile-imobile prin destinație, stocuri, materiale, echipament de lucru și mobilier inclusiv arhiva societății, toate drepturile de proprietate intelectuală aparținând societății, baza de clienți și baza de date a societății, mijloacele fixe mobile precum și creanțele societății de orice natură (cu excepția creanțelor deținute asupra  clienților:Y70, Grup Feroviar Român și Transfer International Spedition) - prețul de pornire al negocierilorpentru vânzarea în bloc a activelor respective fiind de 8.034.197 euro(excusiv TVA), ”preț menționat ca fiind rezultatul” raportului de evaluare  întocmit de Y63 unde evaluarea activului producătoruluiY1 se făcuse prin raportare la toate bunurile acesteia (inclusiv în componenta active circulante-creanțe deținute de această societate).
    După cum se poate observa, propunerea inițială de vânzare la valoarea de lichidare a  activelor Y1 a administratorului judiciarY3viza deci inclusiv ”creanțele intra-grup”deținute de debitorul respectiv (creanțe care la momentul întocmirii planului de reorganizare erau reiterăm în cuantum de 125.386.079 lei) – având în vedere metoda de  vânzare în bloc(a întregului activ) prin negociere directă, ”aleasă” dintre alternativele legale reglementate de Legea nr.85/2006.
   Având în vedere ”discuțiile în paralel” purtate de către consorțiul de bănci creditoare cu inculpatul X7(potrivit cărora respectivul în calitate de ”investitor” împreună cu băncile finanțatoare urmau să preia indirect activele celor trei producători români intra-grup prin entitatea Y67), conform procesului verbal al ședinței  din 22.06.2012, adunarea creditorilor Y1(prin votul creditorului ...BANK România SA, ce deținea o creanță în procent de 98,65% din totalul creanțelor cu drept de vot) a aprobat metoda devânzare în bloc, prin negociere directă cu un cumpărător identificat (și anume societatea Y67) respectiv regulamentul de vânzare a activelor patrimoniale aparținând societății Y1.
 Potrivit procesului verbal de negociere directă nr.5760/25.06.2012, rezultatul negocierii (privind vânzarea activelor producătorului Y1, dintre societatea Y67și comisia de negociere (formată din reprezentanți ai administratorului judiciarY3) a fost următorul:
-ofertantul Y67a luat la cunoștință de regulamentul de vânzare, situația bunurilor societății și a declarat că dorește să preia toate activele societății tangibile și intangibile (prezentate în regulamentul de vânzare);
-prețul final pe care ofertantul Y67a înțeles să îl plătească pentru achiziționarea activelorY1  a fost de 33.830.000 lei (deci chiar sub prețul de pornire al negocierilor propus de 8.034.197 euro);de menționat că potrivit raportului de evaluare (ce avea în vedere cursul mediu euro/leu de la nivelul lunii noiembrie 2010), în echivalent lei prețul de pornire al negocierilor menționat în regulamentul de vânzare a activelor patrimoniale aparținând societății Y1(astfel cum fusese aprobat de adunarea creditorilor) era în cuantum de 34.520.534 lei.
-stingerea creanței vânzătorului rezultând din dreptul de a încasa prețul se va putea face și prin compensare sau prin darea și acceptarea în plată a unor creanțe, însă numai cu acordul adunării creditorilor exprimat în acest sens;
-transferul dreptului de proprietate asupra activelor se va face la data încheierii contractului de vânzare cumpărare;
-ofertantul Y67a declarat că urmează să depună oferta finală, care va avea forma unei oferte angajante din punct de vedere juridic, până la data de 02.07.2012.
Având în vedere faptul că planul de reorganizare al activității debitoarei Y1prevedea că termenul de plată a creanței în sumă de 33.247.305 lei către creditorul garantat... BANK România SA expira la data de 30.06.2012, prin adresa nr..../29.06.2012 transmisă către Tribunalul Olt, creditorul respectiv a precizat că este de acord cu prelungirea termenului de plată a creanței sale de către debitoarea sus-indicată până la data încheierii contractului de vânzare-cumpărare, dar nu mai târziu de 30.09.2012.
   Aspectele sus-menționate au fost de altfel reiterate și de inculpata X6(în calitate de reprezentant permanent a administratorului judiciarY3) în conținutul raportului nr..../02.07.2012 privind aplicarea procedurii de insolvență la debitorul Y1pe care l-a înaintat judecătorului-sindic competent.
Potrivit scrisorii de intenție din 02.07.2012 (semnată în calitate de administrator unic de inculpatulX7) și adresată producătorului Y1(cu mențiunea ”în atenția doamnei X6 -Y3”), societatea Y67 (de această dată cu sediul în mun.Arad) își  exprima ”intenția fermă de a achiziționatoate activele(tangibile și intangibile)deținute de către Y1,ca un ansamblu funcțional, în vederea continuării activității desfășurate în prezent de către aceasta din urmă” – oferind în acest sens același preț de 33.247.305 lei (adică sub prețul negociat din 25.06.2012 și care coincidea exact cu cuantumul plății aprobate către creditorul garantat RBS Bank România (în calitate de agent de garantare pentru consorțiul de bănci creditoare) în conformitate cu planul de reorganizare acceptat pentru debitorul  Y1)).
    Conform procesului verbal al ședinței din 05.07.2012, adunarea creditorilor Y1(prin votul creditorului RBS BANK România SA, ce deținea o creanță în procent de 98,65% din totalul creanțelor cu drept de vot),a aprobat oferta finală formulată de către societatea Y67 – menționându-se în acest sens că întrucât ”ulterior ședinței (din 25.06.2012) în care a avut loc negocierea, au existat discuții cu privire la creanțele care pot face obiectul cesiunii, ofertantul a redus prețul oferit la suma de 33.247.305 lei, deoarece doar o mică parte din creanțe fac obiectul cesiunii”.
    De menționat că ”discuțiile invocate ulterior ședinței de negociere directă din 25.06.2012” nu sunt confirmate în cauză (nefiind identificate în cadrul documentelor de insolvență un alt proces verbal de renegociere directă încheiat cu ofertantul respectiv în baza unui alt regulament de vânzare a activelor aparținând societățiiY1) - scrisoarea de intenție din 02.07.2012 (oferta finală) a societății Y67fiind clară în sensul ”intenției ferme de a achiziționa toate activele(tangibile și intangibile)deținute de către Y1,ca un ansamblu funcțional”.
La data de 06.07.2012, întreY1(în calitate de cedent)  şiY67(în calitate de cesionar) a intervenit CONTRACTUL DE TRANSFER DE ÎNTREPRINDERE   prin careY67  a preluat de la producătorul respectiv ”ÎNTREPRINDEREA  FEROVIARǍ”ca și ansamblu în stare de funcționare, în conformitate cu următorii termeni/condiții contractuale:
-ca parte a transferului respectiv, cedentul vindea cesionarului toate bunurile imobile (inclusiv cele enumerate în Anexa 6 la contract);în acest sens părțile încheiau un act autentic de transfer  a bunurilor imobile distinct (anexat contractului de întreprindere) – valoarea totală a bunurilor imobile (prevăzută în actul juridic de transfer distinct) fiind parte din prețul convenit al ”întreprinderii feroviare”;
-ca parte a transferului respectiv, cedentul vindea cesionarului toate bunurile mobile (inclusiv cele enumerate în Anexa 5 la contract);
-ca parte a transferului respectiv, cedentul vindea cesionarului toate activele circulante (inclusiv cele enumerate în Anexa 3 la contract) – articolul 1.1 din contract precizând că prin ”active circulante” se înțelegeau toate bunurile care sunt produse sau se află în proces de producție precum și materiile prime deținute de către cedent (deci se avea în vedere componenta de stocuri);
-ca parte a transferului respectiv, cedentul vindea cesionarului toate elementele care țin de IP – drepturi de proprietate intelectuală (inclusiv cele enumerate în Anexa 4 la contract);
-ca parte a transferului respectiv, cedentul vindea cesionarului drepturile de creanță enumerate în anexa 7 la contract;potrivit Anexei nr.7, erau enumerate ca drepturi de creanță Y1 supuse tranferului către Y67  doar creanțe deținute față de debitorul Y108;
- în schimbul achiziționării ”întreprinderii feroviare” ca și ansamblu în stare de funcționare, cesionarul plătea cedentului suma totală de 33.247.305 lei.
   Contractul respectiv a fost semnat în numele cedentului Y1de către administratorul special X10 și inculpata X6(în calitate de reprezentant permanent a administratorului judiciarY3) respectiv de către inculpatul X7pentru cesionarul Y67.
   În baza Acordului cu Privire la Plata Prețului din 06.07.2012 încheiat între Y1(în calitate de vânzător), Y67(în calitate de cumpărător) și .... BANK România SA (în calitate de creditor garantat conform programului de plată aferent planului de reorganizare aprobat al vânzătorului), obligația cumpărătorului de plată a sumei de 33.247.305 lei a fost considerată îndeplinită prin ”satisfacerea de către cumpărător a obligației vânzătorului de a plăti creanța ajustată creditorului garantat” (stingerea creanței vânzătoruluiY1 rezultând din dreptul de a încasa prețul realizându-se practic prin compensarea în plată a datoriei avute față de creditorul garantatRBS BANK România SA).
   Practicîn fapt, prețul vânzării stabilit de 33.247.305 leinu a fost în mare parte achitat, noul proprietar Y67(în calitate de cumpărător) luându-și un angajament de plată întrucât conform documentelor contractuale din dosar”prețul total de transfer” al activelor producătorilor români Y1,PV2 și PV1, a fost în mare parte refinanțat printr-o nouă facilitate de credit (în sumă de  23,5 milioane euro) acordată Y6, de către băncile finanțatoare..., ... și .. BANK, iarrestul de 6,5 milioane euro (creanța deținută de .... BANK care nu a dorit să refinanțeze) a fost obținut urmare unui împrumut acordat de firma SC Y66.
   În acest sens, inculpatul X7 (în declarația sa din 27.10.2021), a precizat următoarele:
    ”..În acest sens, precizez că am convenit cu reprezentanții băncilor creditoare ca, din prețul convenit de transfer de 30 milioane de Euro, suma de 23,5 milioane euro să fie refinanțată printr-o nouă facilitate de credit acordată Y6, de către ING, RBS și PIRAEUS BANK, iar restul de 6,5 milioane euro (creanța deținută de CITI BANK, și care nu a dorit să refinanțeze) a fost achitat prin firma mea SC Y66. De asemenea, conform înțelegerii avute cu băncile creditoare, ulterior preluării celor trei afaceri, mă angajam să investesc în capitalizarea businessului preluat vizând producția de vagoane suma de aprox. 23-24 milioane de euro..”.
La  aceiași dată (06.07.2012), în baza unor ”strategii de reorganizare” derulate similar,întrePV2 șiY15(în calitate de cedenți)respectiv Y67(în calitate de cesionar) auintervenit CONTRACTE DE TRANSFER DE ÎNTREPRINDERE   prin careY67  a preluat și de la producătorii respectivi ”ÎNTREPRINDEREA  FEROVIARǍ”ca și ansamblu în stare de funcționare în schimbul sumelor de 74.746.892 lei respectiv 25.085.760 lei.
Deși în final ”printr-un artificiu contractual” creanțele deținute de producătorul Y1față de firmele din grupul Y2nu au mai făcut obiectul contractului de transfer de întreprindere din 06.07.2012, față de probatoriul administrat în cauză,acțiunea coordonată coniventă exercitată de inculpatul X1 (sprijinit de inculpata X2) și inculpata X6 respectiv numitul X9 (în calitate de reprezentanți permanenți principali ai administratorului judiciar Y3) în sensul subevaluării activelor (patrimoniului) firmeiY1 (prin determinarea implicită a întocmirii unui raport de evaluare în care valoarea de piață a creanțelor intra-grup nu a fost luată în considerare – valoare subevaluată ”preluată” apoi în planul de reorganizare a activității debitorului  ce a fost supus aprobării și implementat în perioada de insolvență), a creatpremisele  vânzării subevaluate a activelor (patrimoniului) firmei Y1 către societatea terță Y6 prin contractul de transfer de întreprindere din 06.07.2012 – întrucât în conformitate cu prevederile  art.95 alin.6 lit.E și F din Legea nr.85/2006 coroborat cu art.116 alin.2 și 4 respectiv art.117 alin.2 din același act normativ, ”transferul” activelor către cumpărătorul Y67s-a făcut prin metoda vânzării în bloc – ca un ansamblu în stare de funcționare, în baza unei evaluări integrale a activelor societățiiprin raportul de evaluare  întocmit de Y63 ( evaluare ce a procedat la decotarea cu procent de 100% a creanțelor intra-grup deținute de producătorul Y1).
    Astfel, ”considerarea de către evaluatori ca fiind zero” avalorii creanțelor intra-grup deținute de producătorul Y1(”ca urmare a informațiilor privind imposibilitatea recuperării lor” comunicate dereprezentanți ai Y1 - administratorului judiciar și ai grupului Y2), a influențat logic în sens negativ (în cadrul raportului de evaluare )valoarea finală de piață a activului Y1și implicit valoarea de lichidare a activelor din patrimoniul acestei societăți (întrucât potrivit raportului de evaluare respectiv -pg.91 și 93, ”valoarea de lichidare s-a stabilit pornind de la valoarea de piață a activelor”) – valoare ce în conformitate cu prevederile art.117 alin.2 din Legea nr.85/2006 a constituit prețul minim de pornire a negocierii cu ofertantul Y6 privind vânzarea în bloc (ca un ansamblu funcțional) a activelor respective.
   Practic prin ”neluarea în considerare a valorii creanțelor intra-grup” în cadrul evaluării totale a activului Y1,indirect valoarea acestora nu a mai fost evidențiată în prețul minim de pornire a negocierii cu ofertantulY6 privind vânzarea în bloc (ca un ansamblu funcțional) a activelor debitorului respectiv –prețul final oferit de 33.247.305 lei fiind cu puțin sub valoarea de lichidare ”subevaluată” de 34.520.534 lei (în condițiile în care valoarea contabilă a creanțelor intra-grup la momentul întocmirii planului de reorganizare, era reiterăm în cuantum de 125.386.079 lei).
   În acest lanț cauzal, ”artificiul final contractual” (contrar regulamentului de vânzare aprobat și procesului verbal de negociere directă ce vizau preluarea integrală și a creanțelor intra-grup) din contractul de transfer de întreprindere din 06.07.2012, prin care societatea terțăY6nu a mai preluat și creanțele deținute de producătorul Y1 față de firmele din grupul Y2,nu a produs vreun efect raportat la caracterul subevaluat al prețului final de transfer (întrucât logic valoarea creanțelor respective ar fi dublat sau triplat valoarea de lichidare ce a constituit baza de pornire a negocierii iar în conformitate cu prevederile legale sus-amintite ofertantul era obligat prin prețul negociat la achiziționarea ”în bloc” și a acestora).
   Cu alte cuvinte, în situația ”evidențierii valorii creanțelor intra-grup”, în aplicarea metodei de vânzare în bloc – ca ansamblu funcțional, în baza unei evaluări integrale a activelor debitoruluiY1,cumpărătorul Y6nu ar fi putut prelua activele ce au făcut obiectul contractului de transfer de întreprindere din 06.07.2012 (bunuri imobile, mobile, stocuri, drepturi de proprietate intelectuală, și o parte din drepturile de creanță) fără ”achiziționarea și a creanțelor față de firmele din grupul Y2” – cumpărătorul ”beneficiind” însă implicit (prin neluarea în considerare a valorii creanțelor intra-grup) de un preț de negociere subevaluat (care a constituit punctul de negociere pentru prețul final oferit), chiar dacă în final respectivele creanțe intra-grup nu au mai făcut ”teoretic” obiectul actului de transfer.
În acest mod s-a reușit în final eludarea dispozițiilor legale din Legea nr.85/2006 privind procedura vânzării în bloc a activelor debitorului Y1în cadrul procedurii de reorganizare judiciară – intenția evidentă fiind, raportat la creanțele intra-grup deținute de debitorul respectiv, de a se ajunge la situația unor creanțe teoretice, de neîncasat (care să nu fie avute în vedere în procedura evaluării activelor debitoruluiY1)și de a se crea astfel premiselevânzării subevaluate a patrimoniului societății respective.
În aceste condiţii, prin eludarea dispozițiilor legale din Legea nr.85/2006 privind procedura vânzării în bloc în cadrul derulării procedurii de reorganizare judiciară, au rezultat următoarele:
-patrimoniulY1, care la deschiderea procedurii de insolvenţă (conform balanţei de verificare de la 04.11.2010 coroborat cu raportul asupra cauzelor și împrejurărilor ca au dus la apariția stării de insolvență) avea un activ de 207.229.960 lei (din care 135.574.710 lei  creanţe de încasat de la  firmele afiliate  din grupul Y2),  a fost vândut la preţul de 33.247.305 lei.
-patrimoniul Y15, care la deschiderea procedurii de insolvenţă (conformraportului asupra cauzelor și împrejurărilor ca au dus la apariția stării de insolvență)  avea un activ de 234.070.754 lei  (din care aproximativ 173.000.000 lei creanţe de încasat de lafirmele afiliate  din grupul Y2),  a fost vândut la preţul de  25.085.760 lei.
-patrimoniul Y27 care la deschiderea procedurii de insolvenţă (conformraportului asupra cauzelor și împrejurărilor ca au dus la apariția stării de insolvență) avea un activ de663.217.065 lei  (din care aprox. 281.000.000lei creanţe de încasat de la firmele afiliate  din grupul Y2),  a fost vândut  la preţul de 74.746.892 lei.
Astfel consorțiul de bănci creditoare (prin agentul de garantare RBS BANK România SA) împreună cu inculpatulX7,a preluat în fapt prin entitateaY6(unde erau acționari indirecți) de la cei trei producători de vagoane patrimoniile acestora(”întreprinderea feroviară”ca și ansamblu în stare de funcționare), acceptând ca în urma  reorganizării  acestora ”să încaseze” de la cumpărătorul acestora suma totală de 133.079.957 lei (aprox. 30.000.000 euro).
   Potrivit declarației inculpatului X1”băncile creditoare și-au recuperat din asigurări jumătate din credit” (creditul sindicalizat bancar în valoare de 96.000.000 euro) iar potrivit adresei  înaintată de ....BANK (una din băncile finanțatoare din cadrul consorțiului de bănci creditoare):”..la data luării deciziei de vânzare a creanței, în urma planurilor de reorganizare, creanța rămasă de recuperat pentru sindicat era de aproximativ 55 de milioane de euro reprezentând valoarea garantată..;partea de creanță negarantată fiind ștearsă în urma aprobării planurilor de reorganizare..ca urmare în contextul momentului ofertei de vânzare a creanțelor către Y62 Industries prețul de vânzare de aprox.30 de milioane de euro ar trebui raportat la valoarea garantată conform tabelelor de creanță definitive ale societăților și nula valoarea creditului inițial.Astfel procentul de recuperare a fost considerat acceptabil..;de asemenea, finanțatorii au primit un procent de 15% din acțiunile companiei Y67, acțiuni valorificate ulterior”.
În acest sens, inculpatul X7a precizat următoarele:
  ”... Conform înțelegerii financiare convenite cu băncile creditoare, la începutul lunii iulie 2012, am semnat în numele Y67 cele trei contracte de transfer a afacerii celor trei producători de vagoane români pentru prețul total de 30 milioane euro, în condițiile financiare anterior convenite și expuse anterior. 
După cele trei achiziții, după aprox. 3-4 luni, una din băncile creditoare Piraeus Bank a ieșit din acționariatul firmei Y67, vânzându-și cota procentuală de 1% din acțiuni către acționarul majoritar deținut de mine Y66. 
Celelalte două unități bancare, ... și ....(care dețineau împreună un total de 14% din acționariatul firmei Y67), au rămas în acționariat cred că încă doi ani, după care, similar, și-au vândut cotele procentuale către acționarul majoritar deținut de mine Y66, care a devenit astfel deținătorul a 100% din acțiuni.
De altfel, după aprox. 2-3 luni de la exit-ul total al băncilor am decis desființarea firmei Y67 întrucât înființarea acestei societăți s-a făcut doar la solicitarea băncilor creditoare și pentru mine nu era utilă. 
Cred că costul total al cesiunii cotei procentuale de 15% din acțiunile SC Y67, achitat de Y66 (firma germană unde eu dețineam 100% din acțiuni) a fost de 8-10 milioane euro...”.
  Concluzionând, având în vedere recuperarea în proporție de peste80% din  creditul de 96.000.000 euro(în modalitățile sus-menționate) de către consorțiul de bănci creditoare ”se explică” decizia acestora de acceptare a ”transferului”activelor celor trei producători români de vagoane intra-grup în schimbul unor prețuri ce au avut la bază ”valorile de lichidare” rezultate în urma rapoartelor de evaluare efectuate în cadrul procedurii de insolvență.
   Acțiunea exercitată deinculpata X6și numitul X9 (în calitate de reprezentanți permanenți principali ai administratorului judiciar Y3) în conivențăcu inculpatul X1 (sprijinit de inculpata X2) în scopul subevaluării activelor (patrimoniului) firmeiY1, s-a derulat concomitent cu neîndeplinirea de către reprezentanții sus-menționați aiadministratorului judiciar Y3 a atribuției legale reglementate de art.20 alin.1 lit l din Legea nr.85/2006(în sensul neurmăririi recuperării creanțelor Y1  de la acționarul majoritar Y2 (Y2) SA  și societatea afiliată  intra-grup Y2),aspect care rezultă din coroborarea probatoriului administrat, astfel:
În acest sens reiterăm că potrivit art.20 alin.1 lit. l din Legea nr.85/2006 privind procedura insolvenței (în forma în vigoare la momentul derulării insolvenței respective), una dintre principalele atribuții ale administratorului judiciar este și:
-încasarea creanțelor;urmărirea încasării creanțelor referitoare la bunurile din averea debitorului;formularea și susținerea acțiunilor în pretenții pentru încasarea creanțelor debitorului, pentru aceasta putând angaja avocați.
   Raportat la procedura de insolvență a debitorului Y1, prin încheiereaTribunalului Olt din 04.11.2010(dedeschidere a procedurii generale a insolvenței față de debitoare – fiind desemnată totodată ca administrator judiciar firma Y3) s-a precizat expres că administratorul judiciar desemnat are atribuțiile prev. de art.20 din Legea nr.85/2006.
    Coroborând în cauză documentele contabile aparținând Y1(balanța de verificare analiticăaferentă noiembrie 2010 în referire la soldul ”clientului” Y2)  cu procesul-verbaldin data de 02.12.2021 al organului de urmărire penalăprivind analizarea/studiereabalanțelor lunare de verificare analitică ale Y1din perioada 2006 – 2013 și concluziile raportului de expertiză contabilănr..... 6  (răspunsul formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.D.punctul 2), rezultă că, la data de 04.11.2010 (la intrarea în procedura de insolvență), doarvaloarea producției prestate, livrate faptic și neîncasate deY1de laY2 era în cuantum de 76.781.746,54 lei iar valoarea actualizată (cu diferențele de curs valutar) a creanței deținute față de Y2  era în cuantum de 22.752.104,77 lei.
Creanțele sus-menționate și valoarea sus-expusă a lor, sunt indicate similar și în conținutulraportuluiasupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a debitoareiY1, întocmit de administratorul judiciar Y3(în referire la data de 31.10.2010) – documentul respectiv indicând că valoarea totală a creanțelor deținute de producătorulY1 de încasat de la firmele din grupul Y2 era în cuantum de 135.574.710,17 lei.
Reiterăm că acest raport (din decembrie 2010)deșiapare asumat și semnat în numele administratorului judiciar Y3de către asociatul coordonator X9(persoana care administra persoana juridică în cauză), având în vedere calitatea inculpatei X6 de reprezentant permanent principal al acestui practician de insolvență în procedura de reorganizare a Y1(aspect ce rezultă cert probatoriu) esteevident faptul că inculpata sus-indicată a cunoscut în detaliu și conținutul acestui raport(prezumția logică fiind că a participat și la procesul de întocmire a acestuia) – documentul respectiv conținând pe lângă analizarea situației financiare a debitoruluiY1(raportat la intervalul 2007-2010)și descrierea activității curente și indicarea posibilității reale de reorganizare efectivă a acesteia.
   Acest aspect rezultă indubitabil și față de conținutul raportului nr.... privind aplicarea procedurii de insolvență la debitorul Y1(document întocmit de inculpata X6în calitate de reprezentant permanent principal al administratorului judiciar Y3) și unde la punctul 7 sunt preluate ”literal” concluziile raportului asupra cauzelor și împrejurărilor care au dus la apariția stării de insolvență a debitoarei Y1.
   Totodată în conținutul raportului ....privind aplicarea procedurii de insolvență la debitorul Y1(document întocmit de aceiași inculpata X6),la punctul referitor la ”măsuri întreprinse pentru recuperarea creanțelor societății” se precizează că ”administratorul judiciar a trimis notificări de plată sau convocări la conciliere directă și către debitorii Y2 (Y2) pentru suma de 5.332.857,86 euro respectivY2 pentru suma de 16.591.763,55 euro” – menționându-se totodată faptul că ”în funcție de răspunsurile pe care le va primi la notificările de plată primite sau rezultatele convocărilor la conciliere directă, administratorul judiciar să efectueze în continuare demersurile necesare pentru recuperarea debitelor societății”.
    Din analiza documentelor privind insolvența societății Y1aflate la dosar, au fost identificate anteriorraportului nr.4/14.03.2011doar două adrese emise de numitul X9(în calitate de reprezentant permanent-asociat coordonator aladministratorului judiciarY3), privind următoarele aspecte:
-adresa nr.8347/17.12.2010 trimisă firmei intra-grup Y2(”în atenția inculpateiX2”)prin care se comunica că ”la data de 17.12.2010, Y2 Industries înregistrează un debit față deSC Y1 în sumă de 73.176.140,70 lei, echivalentul a 17.151.729,96 euro reprezentând contravaloarea bunurilor livrate” și se solicita acestei firme (”dat fiind apropierea sărbătorilor de iarnă”)”să procedeze de urgență la plata sumei de minim 249.020 lei (reprezentând o parte din salariile ce trebuie achitate de SC Y1în luna noiembrie 2010)în contul de insolvență a acestui producător”;
-adresa nr....trimisă firmeiY2 (Y2) SA (”în atenția inculpatuluiX1”)prin care invocându-se ”un angajament al acționarului din 26.11.2010 în vederea încasării sumelor necesare pentru continuarea activității de către SC Y1și pentru crearea premiselor necesare realizării unui plan de reorganizare al acestei societăți” se comunica acestei firme că ”administratorul judiciar considera necesare respectarea obligațiilor asumate prin angajamentul acționarului în vederea pregătirii premiselor optime pentru propunerea unui plan de reorganizare viabil”.
Conform înscrisurilor din dosar, în afara acestor două adrese ”formale”, nu au fost identificate alte documente (anterioare sau ulterioare raportului nr...) din care să rezulte ”demersurile efectuate de către administratorul judiciar Y3 în vederea recuperării creanțelor deținute de către Y1față de acționarul majoritar Y2 (Y2) SA  și societatea afiliată  intra-grup Y2” (creanțe a căror valoare constituia ponderea majoritară în cadrul creanțelor totale ale acestui producător);în acest sens nu au fost identificate alte notificări sau solicitări de plată sau documente din care să rezulte formularea și susținerea unor acțiuni în justiție pentru încasarea respectivelor creanțe -neexistând în fond elemente care să ateste urmărirea încasării de către administratorul judiciar a creanțelor deținute față de acționarul majoritar Y2 (Y2) SA  și societatea afiliată  intra-grup Y2.
   De altfel în conținutul rapoartelor lunare privind aplicarea procedurii de insolvență la debitorul Y1(documente întocmite în aplicarea prevederilor art.21 alin.1 din Legea nr.85/2006, de inculpata X6în calitate de reprezentant permanent principal al administratorului judiciar Y3) – ”cu excepția raportului nr....”, nu se fac niciun fel de mențiuni cu privire la”măsurile întreprinse pentru recuperarea creanțelor societățiiY1”.
În acest sens reiterăm că din analiza documentelor contabile aparținând Y1 (balanțele de verificare analitică-fișele conturilor corespunzătoare ”clientului”Y2) coroborate cu concluziile raportului de expertiză contabilă judiciară nr.... (conform răspunsurile formulate de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.C.punctul 1 lit.b, c, d și e)și procesele verbale din datele de 05.01.2016 respectiv 02.12.2021 ale organului de urmărire penală (privind analizarea unor balanțe lunare de verificare analitică ale Y1), rezultă următoarele:
-valoarea mărfurilor livrate în perioada de insolvență către firma intra-grupY2 a fost în cuantum de 25.102.708,91 lei, sumă ce a fost reevaluată lunar cu diferențele de curs valutar astfel încât la 30.09.2012 (anterior ieșirii din insolvență a debitorului Y1) valoarea actualizată a mărfurilor livrate a fost de 26.341.277,80 lei;
-din mărfurile livrate în perioada de insolvență nu s-a încasat nicio sumă de lafirma intra-grupY2;
-în perioada de insolvență din mărfurile livrate anterior (deci înainte de 04.11.2010) s-a încasat suma de 12.871.527,99 lei de lafirma intra-grupY2;
-soldul total neîncasatcu firma Y2 (în cuantum reactualizat de 89.534.531,12 lei) a fost diminuat în corespondență cu contul 419 – ”avansuri primite de la creditori interni”;
-soldul total neîncasat (valoarea mărfurilor livrate și neîncasate) cu firma Y2 înregistrat la ieșirea din procedura de insolvență a Y1 (octombrie 2012) era în cuantum de 69.762.606,61 lei(în echivalent 17.572.444,98 euro calculat la cursul valutar mediu de 3,97 lei/euro de la nivelul  ianuarie 2007-octombrie 2012).
Deși valoarea creanței cu firma intra grup Y2la ieșirea din procedura de insolvență a Y1apare ”un pic mai mică” față de valoarea mărfurilor livrate anterior datei de 04.11.2010 la firma respectivă și neîncasate (69.762.606,61 lei față de 76.781.746,54 lei), acest aspect nu se datorează ”diligențelor” inculpateiX6sau numituluiX9(în calitate de reprezentanți permanenți principali ai administratorului judiciarY3) – dimpotrivă aceștia fiind perfect conștienți de ”tiparul” derulării contractului de fabricație din 01.01.2007 (ce presupunea achitarea doar parțială a producției livrate de cătreY1cu sume mult inferioare celor datorate), au permis ”continuarealivrărilor de mărfuri către Y2 fără încasarea acestora” (acțiune dublată concomitent și cu exercitarea rezoluției de a nu urmări încasarea creanțelor vechi/noi acumulate cu Y2), diminuarea soldului total neîncasat cu această firmă intra-grup fiind doar rezultatul dispozițiilor discreționare în acest sens ale inculpatului X1(aduse la îndeplinire de inculpata X2).
Totodată din analiza documentelor contabile aparținând Y1 (balanțele de verificareanalitică-fișele conturilor corespunzătoareY2 (Y2) SA ) coroborate cu concluziile raportului de expertiză contabilă judiciară nr.... (conform răspunsului formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.A.punctul 8)și procesului verbal din data de 02.12.2021 al organului de urmărire penală (privind analizarea unor balanțe lunare de verificare analitică ale Y1), rezultă căîn luna decembrie 2012 (deci după ieșirea din procedura de insolvențăaY1)raportat la împrumutul ce a făcut obiectulcontractului nr... și actului adițional din 2006, firma Y2apare cu un debit (actualizat cu diferențele de curs valutar) în cuantum de 23.617.627,61 lei iar în luna decembrie 2013 debitul respectiv era în cuantum de 23.916.267,65 lei.
   Intenția de neurmărire a încasării creanțelor deținute față de acționarul majoritarY2 (Y2) SA  și societatea afiliată  intra-grup Y2, rezultă indubitabil și din conținutul ”unor pasaje” din cuprinsul planului de reorganizare al activității debitoruluiY1  (capitolul 6 – ”Strategia de reorganizare și surse de finanțare a planului de reorganizare” coroborat cu anexa nr.2 ”Cash flow previzionat”) în care se menționează următoarele:
”..În concluzie strategia de reorganizare are în vedere ca sursele de finanțare ale planului de reorganizare să fie reprezentate de:
-veniturile din activitatea curentă;
-contractarea de împrumuturi pentru procurarea capitalului de lucru necesar până la data transferării activelor către un terț;
-lichidarea integrală a bunurilor din averea debitoarei.
..Sursele de finanțare a planului de reorganizare sunt formate din:
-încasări din activitatea curentă-suma estimată a se încasa:31.842.799 lei;
-încasări din recuperări de creanțe-suma estimată a se încasa:1.510.000 lei;
-încasări contractarea de împrumuturi-suma estimată a se încasa:2.130.000 lei;
-încasări din lichidarea activelor societății-suma estimată a se încasa:33.247.305 lei”.
Conform subcapitolului 6.3 din plan coroborat cu anexa nr.2 ”Cash flow previzionat” (unde sunt reiterate sursele și sumele sus-indicate), încasările din activitatea curentă estimateîn sumă de 31.842.799 lei erau împărțite în încasări din contracte în portofoliu în sumă de 23.117.839 lei și încasări din contracte viitoare în sumă de 8.724.960 lei.
 Astfel, întrucât creanțele intra-grupY2 de încasat, au fost omise a se evidenția în planul de reorganizare (la prezentarea activului Y1), încasările au fost bazate în special pe activitatea curentă în sumă de aprox.23.000.000 lei (vânzarea producției de vagoane în curs de execuție și reparații), valorificarea activelor la prețul de33.247.305 lei (practic sub valoarea de lichidare stabilită de evaluatori pe baza ”informațiilorprivind imposibilitatea recuperării creanțelor intra-grup”) și împrumutul sumei de 2.130.000 lei (practic o parte din împrumutul acordat de Y10 în vederea procurării capitalului de lucru necesar desfășurării activității de producție) – urmărindu-se practic valorificarea activelor Y1 la prețul subevaluat sus-menționat (stabilit conform probatoriului expus anterior) și nu recuperarea creanțelor respectiv continuarea activității acestei firme.
    Reiterăm că potrivit înscrisurilor din dosar, planul de reorganizare a activității debitorului Y1este datat ”iunie 2011”, preambulul (partea introductivă) documentului respectiv este semnat de către numitul X9 -  în ”introducerea” respectivă precizându-se și că în conformitate cu prevederile art.94 alin.1 lit.a din Legea nr.85/2006, planul de reorganizare este propus de debitorulY1, prin administrator judiciar Y3.
   Deși planul de reorganizare a activității debitorului Y1”apare” deci asumat în numele administratorului judiciar Y3”prin semnarea părții introductive” de către asociatul coordonator X9, întrucât întocmirea tabelului definitiv al creanțelor debitorului sus-amintit s-a făcut de către inculpata X6(tabelul constituind parte componentă a planului – anexa nr.3 iar datele din cuprinsul acestuia sunt preluate în conținutul planului) iar respectiva a fost unul din reprezentanții permanenți principali ai administratorului judiciar sus-indicat în procedura de insolvență a producătorului Y1(aspect concluzionat probatoriu anterior), în mod logic  inculpata X6a participat și la întocmirea acestui document esențial care în conformitate cu prevederile legii insolvenței, determina practic punerea în aplicare a ”strategiei de reorganizare” a debitorului respectiv.
  Din analiza înscrisurilor aflate la dosar, propunerea de modificare a planului de reorganizare a activității debitoruluiY1(document întocmit în luna martie 2012 de către inculpata X6în calitate de reprezentant permanent a administratorului judiciarY3) conținea următoarea modificare la subcapitolul 6.3 privind ”Prezentarea previziunilor privind fluxul de numerar”: nu mai erau prevăzute ca surse de numerar ”încasările din contracte viitoare” (întrucât practic nu se mai avea în vedere continuarea activității debitorului) fiind estimate încasările din activitatea curentă la suma  de 32.177.839 lei (ușor modificată) iar încasările din recuperări creanțe ”erau menținute”  la doar suma minimă de 1.510.000 lei;
  Prin urmare, din coroborarea elementelor probatorii ante-menționate rezultă evident că în intervalul noiembrie 2010 - octombrie 2012 (perioada de reorganizare judiciară a societății Y1), inculpata X6 și numitul X9 (în calitate de reprezentanți permanenți principali ai administratorului judiciar Y3) acționând contrar intereselor societății pe care o reprezentau în procedura de insolvență, nu au urmărit recuperarea creanțelor Y1  de la acționarul majoritar Y2 (Y2) SA  și societatea afiliată  intra-grup Y2  (existente la deschiderea procedurii insolvenței)-acceptând în acest sens doar plăți parțiale discreționarede la Y2 (doar pentru mărfuri livrate anterior datei de 04.11.2010).
Practic cei doi reprezentanți ai administratorului judiciarY3,nu s-au comportat în cunoștință de cauză ca un bun administrator al societății Y1,încălcând prevederile art.20 alin.1lit.l din Legea nr.85/2006 privind atribuțiile legale ale administratorului judiciar.
Atitudinea ”pasivă” a inculpatei X6și numituluiX9în sensul neurmăririi încasării creanțelor intra-grup deținute de producătorul Y1,a fost în deplin acord cu inculpatul X1 (sprijinit de inculpata X2), în contextul acțiunilor comune exercitate în scopul determinării subevaluării activelor (patrimoniului) firmeiY1– ”comportamentul intenționat” respectiv rezultând șidin probe testimoniale administrate în cauză, după cum urmează:
  Astfel, martorul M13 (ce a deținut poziția de membru al consiliului de administrație al Y1din partea acționarului minoritar Y56), în declarația din 06.06.2018, a precizat următoarele:
   ”...Y56 a și făcut o adresă oficială(către firma de insolvență) pentru declanșarea de acțiuni pentru recuperarea creanțelor.Nu am primit niciun răspuns, nu au fost efectuate demersuri.Nu am primit nicio explicație.L-am întrebat chiar pe șeful casei de insolvență Y71 în legătură cu aceste aspecte, însă a refuzat orice fel de comentariu”.
   Similar martorul M2 (director general al Y1în intervalul iulie 2012-martie 2013), a menționat (în declarația din 27.04.2016)astfel:
   ”..În timpul reorganizării, dar după transferul de întreprindere și după ce SCY1rămăsese doar o societate cu un nume și o arhivă , am avut o întâlnire cu președintele Y3 – administratorul judiciar, numitul Y71 iar acesta în derâdere m-a întrebat ce măsuri am întreprins pentru încasarea creanțelor de la acționarul majoritar.Ca răspuns, i-am zis să întrebe administratorul judiciar X6 și administratorul special X10, întrucât aceștia reprezentau conducerea societății în perioada de insolvență și reorganizare”.
În același sens, numitul Y37, îndeclarația dată în calitate de reprezentant al părții civileP3, a indicat următoarele:
   ”..Am purtat discuții cu administratorul judiciar, X6, în acest scop(efectuarea de demersuri de către aceasta în vederea recuperării creanțelor avute de S.C. Y1) – respectiva asigurându-mă că va efectua demersuri în vederea recuperării creanțelor Y1 (adică a sumelor de bani pe care Y1 le avea de încasat pentru producția deja livrată și neîncasată).
În realitate am realizat că numita X6 nu a efectuat astfel de demersuri întrucât respectiva în fapt nu avea putere de decizie raportat la activitatea Y1 -  ea trebuind să execute dispozițiile șefului său din cadrul firmei de insolvență(numituluiX9)care în fapt aducea la îndeplinire deciziile numitului X1.
   Îmi este clar...s-a acționat pentru ca Y1 să nu își primească sumele de bani aferente producției de vagoane livrate și de altfel aceste sume de bani nici nu au fost cerute ulterior”.
”Inacțiunea”asumată de reprezentanții permanenți principali ai administratorului judiciar Y3(inculpataX6și numitulX9) în sensul neurmăririi încasării creanțelor intra-grup deținute de producătorul Y1, a fost de altfel implicit recunoscută de aceștia cu ocazia procedurii judiciare legale derulate în contextul închiderii procedurii de insolvență a debitorului respectiv, după cum urmează:
 Prin raportul nr.15/14.08.2012 (întocmit de inculpata X6), administratorul judiciar Y3a solicitatjudecătorului-sindic, în temeiul prevederilor art.103 alin.1 coroborat cu art.132 alin.1 din Legea nr.85/2006, închiderea procedurii de reorganizare a Y1și luarea tuturor măsurilor pentru reinserția debitorului în activitatea comercială respectiv descărcarea administratorului judiciar de orice îndatoriri și responsabilități.
   Prin sentința nr.946/15.10.2012, constatând formal îndeplinirea obligațiilor de plată asumate de debitorulY1în planul de reorganizare confirmat (și anume achitarea creanțelor garantate în procent de 55,20% și achitarea creanțelor salariale în procent de 100% conform ”strategiei de reorganizare ce a avut la bază o valoare subevaluată a activului debitorului respectiv”),judecătorul-sindic din cadrul Tribunalului Olt-Secția Civilă, de Contencios Administrativ și Fiscal a admis cererea administratorului judiciarY3și a dispus închiderea procedurii reorganizării debitoruluiY1ca urmare a realizării planului propus de debitoare  – administratorul judiciar fiind totodată descărcat de orice îndatoriri și responsabilități.
Reiterăm căadmiterea de  către judecătorul-sindic (soluție menținută și de instanța de recurs prin Decizia nr.,,, a Curții de Apel Craiova) a cererii de închidere a procedurii de reorganizare a debitoruluiY1nu are similar semnificația unei ”confirmări judiciare a ”acțiunii de subevaluare ” a activelor debitoruluirespectiv  întrucât legiuitorul român (prin dispozițiile Legii nr.85/2006 ce reglementează procedura insolvenței) nu a conferit instanțelor judecătorești civile posibilitatea de a aprecia faptic asupra conținutului unui plan de reorganizare,  oportunității, strategiei sau posibilităților reale de reorganizare propuse ci numai de a analiza îndeplinirea cerințelor de legalitate impuse de lege privind  aprobarea acestuia – dispozițiile art.132 alin.1 din Legea nr.85/2006 precizând în mod imperativ că îndeplinirea tuturor obligațiilor de plată asumate în planul confirmat ”atrage” închiderea procedurii de reorganizare.
   Potrivit însă considerentelor sentinței nr.946/15.10.2012,administratorul judiciar Y3, prin concluziile scrise a precizat că ”în ceea ce privește creanțele deținute de către Y1 împotriva Y2 Industries se arată că acestea nu au fost valorificate în cursul procedurii de reorganizare judiciară, rămânând în continuare în patrimoniul debitoarei, aceasta putând întreprinde toate măsurile pentru recuperarea acestor creanțe”- aspect care confirmă deasemenea căneurmărirea recuperării creanțelorY1de la acționarul majoritarY2 (Y2) SA  respectiv societatea afiliată  intra-grupY2(existente la deschiderea procedurii insolvenței) a fost ”o decizie” vădit asumată de către inculpataX6și numitulX9 (în calitate de reprezentanți permanenți principali ai administratorului judiciar Y3)în conivență cu inculpatul X1 (sprijinit de inculpata X2), în contextul acțiunilor comune exercitate în scopul determinării subevaluării activelor (patrimoniului) firmeiY1.
Astfel, raportat la mecanismul fraudulos de derulare a procedurii de insolvență a firmeiY1prezentat anterior, concluzionăm că după administrarea Y1 contrar intereselor sale financiare și în dauna patrimoniului acesteia, inculpatul X1 (sprijinit de inculpata X2) ”a orchestrat” intrarea acesteia în insolvență – procedură în cursul căreia, cu concursul administratorului judiciar Y3 (prin reprezentanții X6 și X9), a reușit prin planul de reorganizare ce a fost derulat cadatoriile grupului Y2 să fie ”uitate”, datoriile față de creditorii chirografari să fie ”șterse” (în plan fiind prevăzute obligații de plată integral a creanțelor salariale și parțial a creanțelor garantate), patrimoniul Y1 să fie preluat de o societateterță nou înființată (Y6) la un preț de aproape patru ori mai mic decât valoarea creanțelor intra-grup pe care le avea de încasat Y1 iar după închiderea procedurii ”să rămână” cu creanțele ”nevalorificate” față de grupul de firme Y2
   Sintetizând, prejudiciul produs firmeiY1 urmare derulării procedurii de insolvență a firmei Y1  fără luarea în considerare și recuperarea  creanțelor pe care Y1  le avea de încasat de la firmele din grupul Y2 (aspecte ce au creat premisele  vânzării subevaluate a activelor (patrimoniului) firmei Y1 către societatea terță Y67 prin contractul de transfer de întreprindere din 06.07.2012) este în sumă de 125.386.079 lei (cuantumul creanțelor pe care Y1 le avea de încasat de la firmele din grupul Y2 (în special Y2 și Y2 (Y2) SA ) la data întocmirii planului de reorganizare)).
                                                              *
    Concluzionând prejudiciul final produs societății Y1 ca urmare a acțiunii de gestiune frauduloasă a patrimoniului acesteia în intervalul ianuarie 2006-octombrie 2012, astfel cum a fost prezentată mai sus la punctele I.1-I.6, este în sumă totală de 161.624.951,69 lei, ce a rezultat cumulat astfel:
- suma de 29.646.591,05 lei (ce constă în valoarea reevaluată cu diferențele de curs valutar a împrumutului acordatY2 și nerestituit în cuantum de 23.916.267,65 lei și valoarea reevaluată a dobânzii calculate și neplătite în cuantum de 5.730.323,40 lei) –prejudiciu produs prin primul act material continuu al acțiunii de gestiune frauduloasă prezentat în detaliu la punctul I.1 din expozitiv;
-suma de 496.562 lei (plătită nejustificat firmeiY4) - prejudiciu produs prin al doilea act material continuu al acțiunii de gestiune frauduloasă prezentat în detaliu la punctul I.2 din expozitiv;
-suma de 80.000 lei (plătită nejustificat firmeiY5) - prejudiciu produs prin al treilea act material continuu al acțiunii de gestiune frauduloasă prezentat în detaliu similar la punctul I.2 din expozitiv;
- suma de 6.015.719,64 lei ((plătită nejustificat firmeiY2) - prejudiciu produs prin al patrulea act material continuu al acțiunii de gestiune frauduloasă prezentat în detaliu la punctul I.3 din expozitiv;
- suma de 125.386.079 lei(diferența subevaluată,neîncasată și nerecuperată a creanțelor pe care Y1  le avea față firmele din grupul Y2 la data întocmirii planului de reorganizare ce a fost implementat în procedura de insolvență) - prejudiciu produs direct prin al cincilea respectiv al șaptelea act material continuu al acțiunii de gestiune frauduloasă prezentate în detaliu  la punctele I.4 și I.6 din expozitiv.
   De menționat că soldul neîncasat cu firma Y2  la ieșirea din procedura de insolvență a Y1 (octombrie 2012)  în cuantum de 69.762.606,61 lei (prejudiciu aferent celui de-al cincilea act material continuu al acțiunii de gestiune frauduloasă) este implicit inclus în prejudiciul total de 125.386.079 lei rezultat la momentul închiderii procedurii de reorganizare a acestui producător.
   În ceea ce privește consecințele prejudiciabile produse prin cel de-al șaselea act material continuu al acțiunii de gestiune frauduloasă prezentate în detaliu la punctul I.5 din expozitiv (contractarea în condiții extrem de defavorabile a creditului sindicalizat bancar), acestea au constat în asumarea intenționată a unor ”costuri” dezastroase financiar pentru patrimoniul Y1 (în contextul administrării acesteia contrar intereselor sale financiare) – premisă prin care s-a urmărit implementarea unui plan prestabilit de ”sacrificare” și a producătorului Y1 și ulterior de preluare la o valoare subevaluată a activelor acestuia.În acest sens, și acest act material a concurat indirect la derularea în continuare a acțiunii de ”diminuare” a patrimoniului acestui producător în contextul derulării procedurii de insolvență.
•	
II.PREZENTAREA ACȚIUNII DE ÎNSUȘIRE ȘI SPĂLARE A UNOR DISPONIBILITĂȚI BĂNEȘTI ALE  Y6, DERULATĂ ÎN INTERVALUL MARTIE-IULIE 2012
Reiterăm cădeși din probatoriul cauzei nu a rezultat că în prealabil inculpatul X7ar fi fost implicat în vreun fel în ”acțiunea de subevaluare” a activelor societății românești producătoare de vagoane Y1, având în vedere ”acordulde transfer” ulterior al acestuia intervenit cu băncile creditoare (vizând preluarea activelor acestui producător), respectivul a devenit implicit ”eventualulbeneficiar” (de bună-credință) al  întregului mecanism fraudulos sus-descris de derulare a procedurii de insolvență a acestei societăți (întrucât ”strategia de reorganizare” implementată prin planul de reorganizare ce viza practic vânzarea la valoarea subevaluată de lichidare a  activelor societății Y1fusese deja aprobată) - mecanism determinat de inculpatul X1(sprijinit de inculpata X2), în conivență cu inculpata X6respectiv numitul X9(ultimii doi în calitate de reprezentanți permanenți ai administratorului judiciarY3) în scopul inițial al ”preluării” activelor societățiiY1(cade altfel și a producătorilor Y16 șiY15)de către o entitate terță  (unde el și partenerii săi de afaceri urmau să dețină pachetul majoritar de acțiuni).
Această ”conjuctură” a privit inclusiv preluarea distinctă de către inculpatul X7în același context și a activelor celorlalți doi producători români intra-grup (PV2 și PV1), întrucât ”strategia de reorganizare” a acestora (implementată prin planurile deja aprobate de reorganizare) a urmat un parcurs similar cu a producătorului Y1.
În acest context, a rezultat probatoriu faptul că,în intervalul martie-iulie 2012(deci practic ”în paralel” cu derularea în continuare a ”procesului” de preluare a activelor celor trei producători români intra-grup conform ”strategiei de reorganizare” aprobate), inculpatul X1 (cu sprijinul inculpatului X5) a facilitat însușirea în interes financiar propriu  a sumei  de 2.730.000 euro din patrimoniul societății Y6 -acțiunea de delapidare fiind derulată cu acordul inculpatului X7 (administratorul și acționarul indirect majoritar al societății sus-amintite), care în luna iulie 2012 (după încheierea contractelor de transfer de întreprindere prin care erau preluate activeleY1, PV2 și PV1), a dispus transferul sumei de 2.730.000 euro în contul bancar al firmeiY61 (pe care inculpatul X1 o controla).
  Aspectele respective rezultă din coroborarea ansamblului probatoriu administrat în cauză, după cum urmează:
Reiterăm faptul că inițial conform documentului intitulat ”memorandum privind vânzarea și restructurarea societățiiY31” (datat 08.06.2011 și având denumirea în limba engleză ”heads of terms in the sale and restructuring of Y31”), în schimbul unei injecții de capital de 10 milioane de euro, consorțiul de bănci creditoare era de acord cu restructurarea datoriei bancare a grupului Y2în cadrul unei tranzacții în care active și societăți din grupul respectiv urmau să fie transferate pe o nouă entitate special înființată în acest sens.
  Potrivit memorandumului respectiv coroborat cu anexa privind structura noului investitor, compania holding a noii entități urma să fie denumită Y6 SA (cu sediul în ) – societate ce urma să dețină un procent de 100% din acțiunile societății Y6 NL BV (cu sediul în Olanda), care la rândul ei urma să dețină o societate numită Y62 (cu sediul în România și în care urmau să fie ”transferate” toate activele mobile și imobile ale producătorilor Y1,PV2 șiY15).
   În baza aceluiași memorandum, acționarii entității Y6 SA (ce urma astfel să preia indirect și activele Y1) urmau să fie:noul investitor Y60 (cu un procent de 53% din acțiuni), acționarii firmei Y31(cu un procent de 18% din acțiuni) – între care evident și inculpatulX1(ce deținea indirect pachetul majoritar) și consorțiul de bănci creditoare (cu un  procent de 29% din acțiuni).
Conform documentației privind structura de acționariat a societății Y60 (extras din registrul cipriot al registrului societăților comerciale) rezultă că firma în cauză (noul investitor ce în baza memorandumului din 08.06.2011 urma să controleze indirect și activele producătorului Y1) era o societate înregistrată în Republica Cipru în care un procent de 90% din acțiuni era deținut de numitul Y10 (unul din acționarii minoritari indirecți ai grupului Y2) iar un procent de 10% din acțiuni de către o altă firmă cipriotă Y61.
În ceea ce privește firma Y61,inculpatul X5 a menționat că era o societate controlată faptic de către inculpatulX1(”care a preferat din motive de relaționare cu băncile, ca partenerul său de afaceri, Y12, să apară ca acționar ce deține 100% din acțiunile aceste societăți”) – aspect recunoscut de altfel și de către inculpatul X1(în declarația de suspect din 27.04.2016).
   Mai mult inculpatul X5a pus la dispoziția organului de urmărire penală și draftul unui contract de opțiune (datat noiembrie 2011) prin care firma Y61urma să dobândească în final un procent de 50% din capitalul social al societății Y60.
Față de aceste aspecte, este deci evident că în ”negocierile” cu consorțiul de bănci creditoare, inculpatul X1 a urmărit prin ”cointeresarea” indirectă a acestora(prin prisma calității lor de creditor securizatce avea controlasupra deciziilor adunării/comitetuluicreditorilor și acționa în conformitate cu regulile de prudențialitate bancară privitor la societățile debitoare în reorganizare judiciară) ”preluarea” activelor societății Y1(cade altfel și a producătorilor Y16 șiY15) de către o entitate terță (unde indirect el și partenerii săi de afaceri (practic tot foștii acționari indirecți ai grupului Y2) urmau să dețină pachetul majoritar de acțiuni).
  Potrivit cererii de probatoriu formulate de inculpatul X5(și înregistrată în data de 09.12.2021) și înscrisurilor anexate acesteia coroborate cu documentele privind insolvențaY1aflate ladosar,în intervalul iunie-decembrie 2011 s-a lucrat la implementarea memorandumului din 08.06.2011, astfel:
-s-a făcut o parte din injecția de capital agreată (numitul Y10 împrumutând cei trei producători români intra-grup cu o tranșă inițială de 5.000.000 euro);
-au fost angajate pentru consultanță juridică (de către noul investitor Y60 (ce ar fi urmat indirect să dețină pachetul majoritar) și firma Y31)),societatea externă de avocatură Y72 din Londra pentru negocierea cu consorțiul de bănci creditoare a diverselor aspecte legate de implementarea memorandumului, societatea de avocatură Y73 din București pentru analiza implicațiilor fiscale, societatea de avocatură Y44 din București pentru aspecte care țineau de relațiile dintre societățile grupului Y2 și legislația locală și societatea de consultanță financiară Y74 din Germania pentru realizarea unui business plan al noului grup;
-s-au înființat subsidiarele (în , Olanda și România);
-au fost redactate contractul de transfer de active, contractul de asociere în acționariat, noul contract de finanțare;
-au fost centralizate și comunicate avocaților băncilor creditoare listele privind autorizațiile, brevetele, bunurile mobile și imobile ale producătorilor intra-grup în vederea  redactării anexelor la contractul de transfer de active;
-au fost redactate și comunicate către administratorii judiciariinclusiv notificările de convocare ale adunărilor creditorilor societăților Y1,PV2 șiY15 pentru aprobarea transferului de active.
  În acest sens extrem de relevante sunt următoarele documente puse la dispoziție în cauză de către inculpatul X5:
-corespondența e-mail între avocatul Y75 (din cadrul Y72) și reprezentanții consorțiului de bănci creditoare privind implementarea memorandumului (149 de e-mailuri trimise între 22.06.2011 și 06.12.2011);
-corespondența tip e-mail avută desocietatea de avocatură Y44 privind implementarea memorandumului (109 de e-mailuri trimise între 24.06.2011 și 20.01.2012);
-documentația societăților înființate de Y60 în , Olanda și România în conformitate cu prevederile memorandumului și anume:Y6 SA , Y6 NL BV Olanda și Y62 România;
-documentele redactate de societățile de avocatură pentru implementarea memorandumului:draft de contract de transfer de active, draft de contract de asociere cu băncile creditoare în Y6 SA , draft documentație de finanțare propusă a se încheia între bănci și noul grup, draft opinie fiscală din partea Y73 privind implicațiile fiscale ale transferului de active și business plan pentru noul grup redactat de Y74;
-anexele la proiectul de contract de transfer de active conținând lista exhaustivă a imobilelor, bunurilor mobile, autorizații, contracte, creanțe și drepturi de proprietate intelectuală pregătite de avocații din cadrul societății de avocatură Y44 împreună cu reprezentanții producătorilorY1,PV2 șiY15 și puse la dispoziția avocaților consorțiului de bănci creditoare.
   De asemenea în conținutul raportului nr.10/12.12.2011 privind aplicarea procedurii de insolvență la debitorul Y1(document întocmit de inculpataX6în calitate dereprezentant permanent al practicianului de insolvență Y3), se precizează că ”la data de 18.11.2011, administratorul judiciar a primit o ofertă de cumpărare de la Y62 (deci exact entitatea prin care se urmărea ”preluarea”patrimoniului și a societățiiY1)a activelor societății (fond de comerț și creanțe) pentru suma de 33.247.305 lei (practic exact suma stabilită a fi achitată prin planul de reorganizare creditorului bancar garantat în urma subevaluării activelor producătorului respectiv)și a procedat la convocarea adunării creditorilor pentru data de 23.11.2011 în vederea prezentării ofertei de cumpărare formulată de către Y62, aprobarea metodei de vânzare a bunurilor prevăzute a fi valorificate precum și aprobarea condițiilor de plată și a prețului minim”.
Întrucât la momentul respectiv (luna noiembrie 2011), ”negocierile”cu consorțiul de bănci creditoare în aplicarea memorandumului din 08.06.2011 nu fuseseră finalizate, reprezentanții creditorului garantat RBS BANK România SA (cu drept de vot decisiv în cadrul adunării creditorilor) au solicitat ”amânarea acestui demers” - inculpata X6precizând în conținutul aceluiași raport că ”ulterior din discuțiile purtate cu reprezentanții creditorului RBS BANK Romănia SA a rezultat că aceștia nu consideră oportun să convocăm adunarea creditorilor cu ordinea de zi menționată anterior în acest moment”.
În acest sens, reiterăm că ulterior aprobării planului de reorganizare a activității debitoareiY1, probatoriul cauzei a relevat că nefinalizarea ”tranzacției de preluare” la o valoare subevaluată a activelor debitorului respectiv (cât și a activelor celorlalți doi producători români intra-grup) de către o o entitate terță (unde indirect inculpatul X1 și partenerii săi de afaceri (practic tot foștii acționari indirecți ai grupului Y2) urmau să dețină pachetul majoritar de acțiuni)) s-a datorat ”neînțelegerilor” intervenite cu consorțiul de bănci creditoare (survenite pe fondul identificării de către acestea la sfârșitul anului 2011 a unui ”nou investitor” în persoana inculpatului X7 care era interesat de preluarea activelor respective și care le oferea condiții financiare ”mai favorabile”).
  Astfel conform înscrisurilor puse la dispoziție de inculpatul X5(conform memoriului-cerere de probe din 09.12.2021), prin adresa din 21.12.2011 emisă de avocatul reprezentând consorțiul de bănci creditoare, acestea procedau unilateral la ”încetarea/denunțarea/nu mai dădeau curs de acum înainte” memorandumului din 08.06.2011 (agreat anterior).
Față de decizia băncilor creditoare de a nu continua implementarea memorandumului din 08.06.2011 (și implicit de a nu finaliza tranzacția constând în preluarea activelor celor trei producători români intra-grup de către investitorul ”plănuit”), s-a ridicat problema ”opțiunilor” aflate la dispoziția inculpatului X1 – aspect reliefat de conținutul unui e-mail intern din data de 22.12.2011 expediat de avocatul Y75 (din cadrul Y72) către inculpatul X5în care erau menționate două posibilități alternative:
-cooperarea cu băncile și sprijinul activ pentru a ajuta noul investitor (inculpatul X7)să finalizeze tranzacția de preluare a activelor și în schimbul achitării de către acesta a ”costurilor” (juridice, fiscale)  suportate până la acel moment;
-acționarea în judecată a consorțiului de bănci creditoare.
Aspectul sus-indicat a fost susținut și de către inculpatul X5în declarația de suspect din 19.01.2021, în care a confirmat că după comunicarea deciziei de neimplementare a memorandumului din 08.06.2011, ”X1și avocații care îl reprezentau pe diverse paliere (în Anglia și România) au purtat discuții vizând posibilitatea acționării în justiție a băncilor creditoare în baza memorandumului implementat parțial cât și a formulării de către administratorii speciali (care erau numiți indirect de X1 în calitate de acționar majoritar indirect) cât și de către acționarul majoritar (deținut indirect de X1) a unor acțiuni în vederea blocării sau întârzierii tranzacției prin care numitul X7 urma să preia activele celor trei firme intra-grup din România (în spețăY16 SA, Y15 și Y1)”.
Reiterăm că la momentul respectiv (sfârșitul anului 2011), procedura de identificare, inventariere și enumerare a tuturor activelor producătorilor Y1, PV2 și Y15 fusese deja finalizată de către avocații din cadrul societății de avocatură Y44 împreună cu reprezentanții celor trei producători intra-grup în procesul de implementare a memorandumului din 08.06.2011 – aspect pe deplin certificat de documentele depuseprin cererea de probe din 09.12.2021  de cătreinculpatul X5(Anexa A 9) și din care rezultă data de 21.11.2011 ca dată de finalizare a documentelor respective (ce urmau să constituie anexe la draftul redactat de contract de transfer de active) ce constau în fapt înlistele exhaustive ale tuturor imobilelor, bunurilor mobile, autorizații, contracte, creanțelor și drepturilor de proprietate intelectuală deținute de către producătorii respectivi.
   De menționat totodată că listele respective fuseseră deja puse la dispoziția avocaților consorțiului de bănci creditoare – aspect precizat de altfel de inculpatul X5în explicațiile aferente cererii de probatoriu înregistrate în data de 09.12.2021.
   În acest context, probatoriul cauzei a relevat existența la acel moment (începutul anului 2012) a unor ”discuții” ce au avut loc  între inculpațiiX1șiX7cu privire la ”opțiunea” primului inculpat referitor la finalizarea tranzacției de preluare a activelor celor trei producători români intra-grup de către ”noul investitor”.
   Astfel, raportat la acest aspect, inculpatul X5 în declarația de suspect din 19.01.2021, a precizat următoarele:
”...În paralel, începând cu luna ianuarie 2012, numitul X1, fiind contactat de numitul X7 și avocații acestuia, a hotărât să colaboreze cu acesta în sensul de a-i acorda ajutor (constând în oferirea de informații utile privind activele ce urmau a fi transferate); în acest sens în luna februarie 2012  a avut loc o întâlnire la sediul societății de avocatură Y76 (care îl asistau pe numitul X7) la care a participat X1, eu, în calitate de avocat, numitul X7 și avocații acestuia – la această întâlnire, sintetizând, numitul X7 și avocații săi i-au propus lui X1 ca în schimbul colaborării acestuia raportat la preluarea plănuită a activelor celor trei firme intra grup și în vederea preîntâmpinării unor acțiuni juridice care ar fi putut bloca sau întârzia o astfel de tranzacție, respectivul să primească suma de 3.000.000 de euro (din care se scădeau sumele aferente unor drepturi de proprietate industrială care erau deținute de Y2 și Y42, în sumă de aproximativ 230.000 de euro).
Firma pe care urmau să fie transferate restul de aproximativ 2.700.000 de euro, a fost aleasă de X1 și anume Y61 iar justificarea scriptică a acestui transfer viitor a fost un contract scris intitulat ”agreement”, încheiat inițial direct cu numitul X7 si ulterior cu firma înființată de acesta în România, Y67 (ambele contracte fiind încheiate în luna martie 2012)”.
    Referitor la același aspect, inculpatul X7(în declarația din 27.10.2021) a menționat:
 ”...În luna februarie 2012, am avut o întâlnire în București cu numitul X1, în care am convenit cu acesta cumpărarea de către Y67 de la grupul de firme Y2 a întregului set de informații privind întreaga structură de business a societăților din grupul Y2 până la nivelul celor trei producători de vagoane, a informațiilor privind drepturile de proprietate intelectuală și a oricăror informații cu privire la activele firmelor Y1, Y16 și PV1, care urmau a fi preluate conform înțelegerii de principiu convenite de mine cu băncile creditoare.Prețul convenit cu X1 pentru obținerea acestor informații a fost de 2.730.000 euro. 
După această întâlnire avută cu X1 am delegat reprezentanții casei de avocatură Y76 să deruleze toate activitățile necesare transpunerii într-o formă contractuală a înțelegerii convenite cu X1 referitoare la plata sumei de 2.730.000 euro. Știu că s-a semnat un contract în acest sens și la acel moment nu am cunoscut numele firmei  cu care s-a semnat contractul către care ulterior s-a făcut plata sumei de 2.730.000 euro. Abia la momentul emiterii facturii aferente plății acestei sume am cunoscut că firma către care s-a făcut acest transfer era o firmă din Cipru, respectiv Y61. 
  ...Îmi amintesc că la întâlnirea din luna februarie 2012 avută cu numitul X1 unde am convenit înțelegerea vizând transferul sumei de 2.730.000 euro, a participat și dl. X5, care s-a recomandat ca fiind avocatul dl. X1...”.
   Reiterăm că potrivit probatoriului firma Y61, era o firmă tip off-shore înregistrată în Republia Cipru și o societate controlată faptic de către inculpatulX1– aspect recunoscut de altfel și de către inculpatul respectiv (în declarația de suspect din 27.04.2016).
Într-adevăr în cauză au fost identificate două contracte de prestări servicii cu conținut identic redactate în limba engleză (intitulate ”agreement”) încheiate în data de 22.03.2012 între inculpatul X7(în calitate de beneficiar) și firma Y61(în calitate de consultant, reprezentată de inculpatul X5) respectiv în data de 26.03.2012 între firma Y67(în calitate de beneficiar) și firma Y61(în calitate de consultant,reprezentată de inculpatul X5).
   Potrivit exemplarului tradus al contractului din 26.03.2012, conținutul celor două documente contractuale prevedea următoarele mențiuni:
-în preambul se specifica că beneficiarul ”dorește să achiziționeze activele principale ale societăților PV2, SC Y1 și Y15 în timpul procedurilor de insolvență în conformitate cu legile și reglementările în vigoare” și că ”a început discuții și negocieri cu principalii creditori (RBS Bank, ING Bank, Citi Bank și Piraeus Bank), administratorii judiciari desemnați și orice alte părți implicate referitor la achiziția activelor” respectiv ”că are nevoie de consultanță specializată referitor la transferul fără incidente și la timp al activelor” iar consultantul ”deține expertiza necesară, know-howul și resursele pentru a îndeplini serviciile precizate ”;
-consultantul se angaja să furnizeze beneficiarului următoarele servicii:vizite pe teren și interviuri cu conducerea aferentă referitor la identificarea fizică a activelor;realizarea unui inventar al activelor;întâlniri și/sau discuții cu beneficiarul referitor la inventar;identificarea și enumerarea activelor principale față de activele neprincipale din inventar;realizarea unui raport referitor la certificări, licențe și autorizații necesare pentru funcționarea activelor precum și întâlniri și/sau discuții cu beneficiarul referitor la un astfel de raport;consultarea și asistarea beneficiarului referitor la funcționarea activelor pentru a asigura un transfer corespunzător și fără incidente al acestora;
-consultantul putea furniza serviciile sus-menționate prin oricare din angajații sau subcontractorii săi sau prin orice altă persoană calificată;
-în schimbul prestării serviciilor, beneficiarul se angaja să plătească consultantului ”o taxă de consultanță” în cuantum de 2.730.000 euro – serviciile prestate urmând a fi facturate de către consultant la un preț pe oră de 500 euro per om/oră, suma facturată de consultant neputând depăși suma convenită ca taxă de consultanță.
   Conform ordinului de plată și extraselor de cont aflate la dosar, în data de 13.07.2012(deci după încheierea contractelor de transfer de întreprindere din 06.07.2012 prin care Y67 prelua activeleSC Y1, PV2 și PV1)suma de 2.730.000 euro a fost transferată din contul firmei Y6 deschis la ABN .... Bank în contul bancar (deschis la ... București) al firmei Y61, cu justificarea plată facturăproforma emisă în data de 06.07.2012.
   În cauză a fost identificată într-adevăr factura justificativă a transferului  ce apare emisă în numele firmei Y61 de către inculpatul X5pentru suma de 2.730.000 euro ca preț al serviciilor prestate în conformitate cu contractul din 26.03.2012.
   De altfel, potrivit procurilor aflate la dosar (emise în datele de 13.03 și 19.03.2012 de către administratorul scriptic martorul M22), inculpatul X5fusese împuternicit să deschidă și să operezeconturi bancare pe teritoriul României în numele/pentru societatea Y61respectiv să o reprezinte și să administreze activitatea acesteia.
   Cu ocazia cercetărilor în cauză, prin adresa din 19.03.2021 organul de urmărire penală a solicitat firmei Y67să înainteze toate documentele justificative (în afara facturii și ordinului de plată) privind relația comercială ce a făcut obiectul contractului de prestări servicii din 26.03.2012 încheiat cu firma Y61.
   Prin adresa nr.,,,, Y67a înaintat în xerocopie următoarele înscrisuri identificate referitoare la relația comercială respectivă:
-raport privind inventarul bunurilor mobile preluate de la PV2 precum și autorizații, inventar și liste drepturi proprietate intelectuală;
-raport privind inventarul bunurilor mobile preluate dela PV1 precum și autorizații, inventar și liste drepturi proprietate intelectuală;
-raport privind inventarul bunurilor mobile preluate de la Y1 precum și autorizații, inventar și liste drepturi proprietate intelectuală.
Din analiza documentelor respective se constată că scriptic acestea apar emise în numele firmei Y61(fiind imprimate denumirea și sediul societății respective) fără a fi menționate însă persoanele care au efectuat serviciile respective sau data efectuării acestora;deasemenea documentele justificative nu detaliază modul de calcul al prețului prestațiilor sau orele lucrate.
   Procedându-se la analiza conținutului rapoartelor respective privind inventarul bunurilor mobile, autorizații și liste drepturi proprietate intelectuală se constată că acestea sunt practic identice (fiind evidențiate doar într-o altă ordine cronologică și cuo altă prezentare)cu listele bunurilor mobile, autorizațiiși drepturi de proprietate intelectuală deținute de către producătorii SC Y1, PV2 și PV1ce fuseseră finalizate anterior la sfârșitul lunii noiembrie 2011 de către avocații din cadrul societății de avocatură Y44 împreună cu reprezentanții celor trei producători intra-grup în procesul de implementare a memorandumului din 08.06.2011 – aspect certificat de documentele depuseprin cererea de probe din 09.12.2021  de cătreinculpatul X5(Anexa 9).
   În acest sens reiterăm căidentificarea, inventarierea și enumerarea  tuturor activelor producătorilor Y1, PV2 și Y15 fusese realizată de către angajații societății de avocatură Y44 împreună cu reprezentanții celor trei producători intra-grup în procesul de consultanță acordatfirmeiY31  și investitorului ”preconizat” Y60pentru implementarea memorandumului din 08.06.2011 semnat de acestea cu consorțiul de bănci creditoare.
Totodatădin analiza conținutului corespondenței tip e-mail purtate de către avocații din cadrul societății de avocatură Y44 și reprezentanții Y2cu reprezentanții inculpatului X7(avocații din cadrul societății Y76 respectiv consultanții Ensight – ce îi ofereau acestuia consultanță și asistență în procesul de analiză juridică și transfer alactivelor celor trei producători) rezultă că de fapt listele imobilelor, bunurilor mobile, autorizații, contracte, creanțelor și drepturilor de proprietate intelectuală deținute de către producătorii respectivi (practicîntregul set de informații privind  structura de business a societăților din grupul Y2 până la nivelul celor trei producători de vagoane, informațiile privind drepturile de proprietate intelectuală și cu privire la activele firmelor respective) fuseseră deja înaintate reprezentanțilorinculpatului X7 anterior semnării contractelor de prestări servicii din 22.03.2012 respectiv 26.03.2012 cu societatea Y61.
   Astfel deși documentele respective au fost depuse în apărare de către inculpațiiX5(Anexa B3) și X7(Anexa 3.1) pentru a dovedi asistența acordată de societatea de avocatură Y44 (în calitate de subcontractor al firmei Y61)în procesul de preluare a activelor producătorilor SC  Y1, PV2 și PV1 de către beneficiarul Y67 – din analiza conținutului e-mailurilor trimise între datele de 18.01.2012 și 21.03.2012 se observă că avocații din cadrul societății de avocatură Drinceanu cât și Asociații și reprezentanții grupului Y2,au comunicat în acest interval (deci anterior încheierii contractelor de prestări servicii sus-menționate)către reprezentanții inculpatului X7documentele privind inventarierea și enumerarea activelor respective (acestea fiind de altfel finalizate încă de la sfârșitul anului 2011).
   Totodată din conținutul corespondenței tip e-mail respective rezultă  că ulterior datei de 26.03.2012 asistența în procesul de due-diligence a privit doar preluarea de către o altă firmă controlată de inculpatul X7(firmaY42 SA Arad, pe care acesta o controla indirect tot prin Y67) a unor active distincte (drepturi de proprietate intelectuală și/sau industrială) deținute de firma intra-grup  Y2 Industries  Gmbh-aspecte ce nu făceau obiectul contractelor de prestări servicii încheiate cu firma Y61(care vizaudoar informații privind activele  societăților PV2, SC Y1 și Y15). De altfel consultanța respectivă (drepturile IP deținute deY2 Industries  Gmbh) privește și o mare parte din corespondența anterioară datei de 26.03.2012 (întrucât inventarierea și enumerarea activelor celor trei producători intra-grup fusese deja finalizată).
Astfel în urma executării unui ordin european de anchetă privind comunicarea de către Tribunalul Comercial din  a documentelor aferente procedurii de insolvență a societății Y31, organele judiciare competente din statul Marelui Ducat de  au înaintat organului român de urmărire penală înscrisurile aflate la dosarul de faliment al societății sus-indicate, din analizarea cărora a fost identificat și contractul de vânzare-cumpărare de drepturi de proprietate intelectuală din data de 06.07.2012, prin care în schimbul sumei de 750.000 euro, firma Y2 Industries  Gmbhtransfera către firmaY42 SA Araddrepturi distincte de proprietate intelectuală și/sau industrială (concepute anterior de către firmele Y20 și Y42) – document ce a fost semnat de altfel și de către inculpatul X5(în numele firmelor Y2 Industries  GmbhșiY20).
    În aceleași documente înaintate a fost identificată și o altă înțelegere contractuală a inculpatului X7cu grupul Y2și care viza șiachitarea de către acesta a tuturor  ”costurilor” (juridice, fiscale, etc.)  suportate până la acel moment de grupul de firme respectiv în legătură cu procesul de preluare a activelor societăților PV2, SC Y1 și Y15 (conform strategiei de reorganizare vizate prin memorandumul din 08.06.2011).De altfel acest document  a fost depus la dosar și de inculpatul X5(prin cererea înregistrată în data de 09.12.2021-Anexa B1).
    Astfel, prin înțelegerea/acordul (”heads of terms”) din 22.03.2012, printre altele, inculpatul X7,precizându-și intenția ”de a achiziționaafacerile principale ale societăților PV2, SC Y1 și Y15” se obliga să plătească firmei Y31și suma de 500.000 de euro ”în considerație pentru costurile efectuate până în prezent față de terțe părți în legătură directă sau indirectă cu afacerile sus-amintite” – rezultând deci evident că aici erau incluse și serviciile prestate până la acel moment de societatea de avocatură Y44 în cadrul procesului de due diligence  pentru preluarea  activelor  PV2, SC Y1 și Y15 (incluzând desigur și serviciile prestate pentru identificarea, inventarierea și enumerarea tuturor activelor respective și comunicarea acestora către reprezentanții inculpatului X7).
De asemenea acest aspect se coroboreazăși cu conținutul înscrisurilor depuse în apărare de către inculpatul X5(prin cererea înregistrată în data de 09.12.2021-Anexa B4) privind sumele datorate de firmele deținute direct sau indirect de inculpatul X1societății de avocatură Y44la 01.07.2012 - rapoartele de activitate enumerând serviciile prestate și neîncasate în intervalul 24.06.2011-20.03.2012,pentru ”Y62” (atât în procesul de implementare a memorandumului din 08.06.2011 cât și ulterior cu ocazia ”colaborării” acordate inculpatului X7)și care trebuiau achitate de către inculpatul X1.
   De altfel și din conținutul rapoartelor respective rezultă că serviciile prestate începând cu data de 22.03.2012 pentru firma  ”Y62” (și care trebuiau decontate tot de către inculpatulX1)  au vizat doar tranzacția de preluare a drepturilordistincte de proprietate intelectuală / industrială de către firma Y42 SA Arad.
   Acest aspect rezultă și din conținutul situației ”onorariilor restante din perioada iulie 2012-ianuarie 2013” (depusă în apărare de către inculpatul X5(prin cererea înregistrată în data de 09.12.2021-Anexa C1)) unde din analiza activităților ordonate după avocat corespunzător lunii iulie 2012 (raportat la avocatul ....) rezultă cert că consultanța acordată pentru tranzacția de preluare a drepturilordistincte de proprietate intelectuală / industrială de către firma Y42 SA Arad  cât și alte servicii (redactarea unor contracte de împrumutpentru firma Y61) trebuiau contractual achitate de către inculpatul X1.
Prin urmare concluzionând, rezultă că transferul sumei de2.730.000 euro(în data de 13.07.2012) din contul firmei Y6 în contul bancar (deschis la ... București) alfirmei Y61 a fost justificată scriptic de un contract (din 26.03.2012) ce a privit”achiziția ulterioară” a unor servicii ce erau deja faptic prestate și livrate la data încheierii acestui contract (de către societatea de avocatură Y44 – documentele în cauză fiind deja comunicate reprezentanților inculpatului X7) și care trebuiau contractualachitate de către inculpatul X1 (grupul Y2 fiind deja ”compensat” de către inculpatulX7 pentru acest gen de costuri prin angajamentul contractual de plată din 22.03.2012).
  În realitate, interpretarea logică a întregului ansamblu probatoriu relevă că întrucâtinculpatulX7 a devenit implicit  ”eventualulbeneficiar” (de bună-credință) al  întregului mecanism fraudulos sus-descris de derulare a procedurii de insolvență aproducătorilorY1,Y16 șiY15 (mecanism determinat de inculpatul X1 în scopul inițial al ”preluării” activelor producătorilor respectivi de către o entitate terță  (unde el și partenerii săi de afaceri urmau să dețină pachetul majoritar de acțiuni)), inculpatulX1i-a solicitat inculpatului X7 să-i fie achitată în plus,în interes financiar propriu, suma de 2.730.000 euro(distinct de tranzacțiile ce au făcut obiectul contractului de transfer din 06.07.2012 cu firma Y2 Industries  Gmbh  respectiv înțelegerii contractuale din 22.03.2012 cu firmaY31) – transfer ce a fost justificat scriptic de contractul (din 26.03.2012)dintre firmeleY67 (în calitate de beneficiar) și Y61(în calitate de consultant)) ce a privit ”achiziția ulterioară” a unor servicii ce erau deja faptic prestate și primite (și care trebuiau achitate contractual de către inculpatul X1).
În acest sens sunt parțial și susținerile inculpatului X5 (în declarația de suspect din 19.01.2021), care a confirmat că suma de 2.730.000 euro”i-a fost propusă lui X1...și în vederea preîntâmpinării unor acțiuni juridice care ar fi putut bloca sau întârzia tranzacția”(de preluare a activele firmelor Y1, Y16 și PV1) – ”acțiunea de colaborare” (în sensul facilitării accesului la unele documente privind activele celor trei producători) având un caracter subsecvent și derulându-se în fapt anterior în intervalul ianuarie-martie 2012(grupul Y2 fiind ”compensat” distinct de către inculpatulX7 pentru acest gen de costuri prin angajamentul contractual de plată din 22.03.2012).
Deși din probatoriul nu rezultă că inculpatul X1a condiționat neintroducerea unor acțiuni în justiție ce ar fi putut bloca sau întârzia tranzacția plănuită (de preluare a activelor celor trei firme românești producătoare de vagoane)de primirea sumei de 2.730.000 euro, este evident că inculpatul X7față de ”miza tranzacției de preluare șiexpunerea financiară în discuție”, a avut în principal în vedere ”acest risc juridic”– fiind practic de acord cu încheierea contractului din 26.03.2012 prin care era justificată scriptic plata nejustificată a sumei de bani respective către o entitate ”ce a fost indicată” de inculpatul X1(și care nu făcea parte din grupul Y2 respectiv  nu a fost implicată în vreun fel faptic în procesul de colaborare raportat la preluarea activelor în cauză).
  Astfel deși inculpatul X5 afirmă că în intervalul martie-iulie 2012, societatea sa de avocatură Y44 (în calitate de subcontractor al Y61) ”din dispoziția lui X1, a colaborat cu avocații și consultanții tehnici ai numitului X7, în sensul că le-a facilitat acestora accesul la orice fel de documente privind activele firmelelor Y16 SA, PV1 și Y1ce urmau a fi preluate și a acordat orice fel de explicații erau necesare”, reiterăm că din probele administrate a rezultat că această acțiune de colaborare (raportat la activele celor trei producători) s-a derulat anterior (în intervalul ianuarie-martie 2012) – serviciile în acest sens ale societății de avocatură Y44 (ca și alte servicii de consultanță prestate pentru grupul de firme Y2)trebuind  în fapt achitate de către inculpatulX1.
   De altfel ”justificarea reală” (și anume ”transferul fără probleme a activelor respective”) a plății din data de 13.07.2012 în cuantum de 2.730.000 euroîn contul Y61(sumă transferată de Y6) rezultă implicit și din conținutul declarației martorului M22 (directorul firmei Y61)din data de 11.04.2019 – respectiva fiind audiată în cauză în urma executării unui ordin european de anchetă de către organele judiciare din Republica Cipru, astfel:
   ”Y61este o societate de investiții care poate avea și activități comerciale...Nu a avut salariați în intervalul 2012-2015.
Y62 INDUSTRIES este compania care a achiziționat diverse active de la Y61 în 2012...Suma de 2.730.000 de euro a fost plătită în conformitate cu acordul dintre Y62 INDUSTRIES și Y61 din 22.03.2012 și reprezintă o taxă plătită pentru serviciile legate de transferul fără probleme și la timp al activelor/operațiunilor către noul proprietar”.
Deși inculpatul X7(în declarația de inculpat dată în cauză) a precizat că nu a fost implicat în transpunerea într-o formă contractuală a înțelegerii convenite cu X1 referitoare la plata sumei de 2.730.000 euro (delegând reprezentanții casei de avocatură Y76 să deruleze toate activitățile necesare în acest sens) și că nu ar fi cunoscut numele firmei  cu care s-a semnat contractul și către care ulterior s-a făcut plata sumei respective decât abia ulterior la momentul emiterii facturii aferente plății acestei sume (când i  s-a spus de către un avocat din cadrul casei de avocatură Y76 că este o firmă din cadrul grupului Y2), asumarea în cunoștință de către acesta a caracterului nejustificat al transferului respectiv rezultă cert din coroborarea următoarelor aspecte faptice:
-conform înțelegerii/acordului (”heads of terms”) din 22.03.2012(pe careinculpatul X7 a semnat-o împreună cu inculpatul X1 – ultimulîn calitate de reprezentant al firmelorY2,Y2 Industries  GmbhșiY20), în contextul în care inculpatul X7își precizaangajamentul ferm de a cumpăra ”toate drepturile de proprietate intelectuală și orice alte terenuri, clădiri și echipamente deținute în perimetrul companiilor țintă PV2, SC Y1 și Y15”, grupul de firme Y2 se angaja să furnizeze inculpatului X7/reprezentanților și consultanților acestuia toate documentele și informațiile necesare cu scopul de a realiza diligența necesară legală, financiară și tehnică cu privire la active;
-potrivit aceluiași acord, inculpatul X7se obliga să plătească firmei Y31 și suma de 500.000 de euro ”în considerație pentru costurile efectuate până în prezent față de terțe părți în legătură directă sau indirectă cu afacerile sus-amintite”;
-deși conform susținerilor inculpatuluiX7plata sumei  de2.730.000 euro a fost justificată de ”cumpărarea de către Y67 de la grupul de firme Y2 a întregului set de informații privind întreaga structură de business a societăților din grupul Y2 până la nivelul celor trei producători de vagoane, a informațiilor privind drepturile de proprietate intelectuală și a oricăror informații cu privire la activele firmelor Y1, Y16 și PV1, care urmau a fi preluate” – potrivit acordului contractual din22.03.2012(pe care îl semnase), punerea la dispoziție a informațiilor și documentelor respective era o obligație asumată fără rezerve de către grupul Y2(care urma să primească în acest sens suma de 500.000 euro pentru toate costurile efectuate până la acel moment în legătură cu aspectele respective);
-din analiza conținutului corespondenței tip e-mail purtate de către avocații din cadrul societății de avocatură Y44 și reprezentanții Y2cu reprezentanții inculpatului X7(avocații din cadrul societății Y76 respectiv consultanții  – ce îi ofereau acestuia consultanță și asistență în procesul de analiză juridică și transfer al activelor celor trei producători) rezultă că inculpatul respectiv a cunoscut  anterior încheierii acordului din 22.03.2012, cădocumentele privind inventarierea și enumerarea activelorproducătorilor SC  Y1, PV2 și PV1 fuseseră deja transmise reprezentanților săi (întrucât marea majoritate a corespondenței purtate în intervalul 18.01.2012 - 21.03.2012 a fost redirecționată și către adresa sa de e-mail) - asistența ulterioară datei de 22.03.2012 în procesul de due-diligence privind doar preluarea de către o altă firmă controlată de inculpatul  X7(firmaY42 SA Arad, pe care acesta o controla indirect tot prin Y67) a unor active distincte (drepturi de proprietate intelectuală și/sau industrială) deținute de firma intra-grup  Y2 Industries  Gmbh;
-din conținutul aceleiași corespondențe ”redirecționate” rezultă că inculpatul X7acunoscut ”întreaga structură de business a societăților din grupul Y2”realizând în mod cert la momentul transferului sumei  de2.730.000 euro că firmaY61 nu este o firmă din cadrul grupului Y2 (transferul în cauză vizând de fapto plată nejustificată către o entitate terță distinctă tip off-shore controlată de inculpatul X1).
   De altfel inculpatul X7și-a asumat direct dispunerea transferului respectiv precizând că  singur ”a decis plata sumei de 2.730.000 euro la nivelul Y6” (firmă în care indirect era acționar împreună cu consorțiul de bănci creditoare) – aspect confirmat indirect și de către martorul M25 (directorul executiv al firmeiY6) din data de 08.02.2019 – respectivul fiind audiat în cauză în urma punerii în executare a unui ordin european de anchetă de către organele judiciare din Republica Federală Germania.
 Relevante sub aspectul caracterului nejustificat a acestui transfer sunt chiar și susținerile inculpatului X1(în declarația de suspect din 27.04.2016), care fiind întrebat de organul de urmărire penală despre respectivul transfer, a precizat că suma de 2.730.000 eurovirată de Y6în contul Y61”era legată de proprietatea intelectuală a design-ului la vagoane și nu are legătură cu patrimoniul fabricii de vagoane” – aspect total nereal întrucât reiterăm că drepturile de proprietate intelectuală au făcut obiectul contractului distinct de vânzare-cumpărare de drepturi de proprietate intelectuală din data de 06.07.2012, prin care în schimbul sumei de 750.000 euro, firma Y2 Industries  Gmbhtransfera către firmaY42 SA Araddrepturile de proprietate intelectuală și/sau industrială.
   Similar, caracterul nejustificat al respectivului transfer a fost realizat și facilitat și de către inculpatul X5acesta conștientizând pe deplin faptul că contractul din 26.03.2012 dintrefirma Y67 (în calitate de beneficiar) și firma Y61(în calitate de consultant) a avut ca obiect ”achiziția” a unor servicii ce erau deja faptic prestate și deja livrate la data încheierii acestui contract (de către societatea sa de avocatură Y44 – documentele în cauză fiind deja comunicate reprezentanților inculpatului X7) și care trebuiau achitate (societății sale de avocatură) de către inculpatul X1.De altfel în acest sens sunt și rapoartele de activitate enumerând serviciile prestate și neîncasate (de la inculpatulX1)de societatea de avocatură Y44 în intervalul 24.06.2011-20.03.2012, pentru ”Y62” (atât în procesul de implementare a memorandumului din 08.06.2011 cât și ulterior cu ocazia ”colaborării” acordate inculpatului X7).
   Evident că atât semnarea contractului respectiv (în calitate de reprezentant al Y61) cât și emiterea facturii proforma justificative din 06.07.2012, au fost acțiuni exercitate de inculpatul X5, la solicitarea inculpatului X1 – cei doi înlesnind astfel însușirea în interes financiar propriu a sumei totale de 2.730.000 euro din patrimoniul societății Y6(fapt ce rezultă și din analiza traseului de spălare a sumei în cauză – aspect ce va fi prezentat în continuare).
Astfel raportat la circuitul și destinația sumei sus-amintite, din analiza rulajelor extrasului de cont bancar în valută euro (deschis la .... BANK București) aparținând Y61,conform procesului verbal din 06.05.2021 întocmit de organul de urmărire penală rezultă că suma de 2.730.000 euro (transferată în data de 13.07.2012 din contul Y6), a avut următoarea destinație:
-la data de 13.07.2012, a fost transferată suma de 1.056.500 euro într-un cont bancar personal al inculpatului X5deschis la ... BANK București, cu justificarea ”plată efectuată în numele Y77”;
-la data de 19.07.2012, a fost transferată suma de 1.600.000 euro într-un cont din Cipru al firmeiY61,cu justificarea ”transfer fonduri”;
-la data de 23.07.2012, a fost transferată suma de 71.250 euro într-un cont bancar din Monte Carlo – Principatul Monaco al inculpatuluiX1,cu justificarea ” transfer”.
   Transferurile în cauză se coroborează corespunzător și cu conținutul extraselor de cont bancar aparținând inculpaților X5(puse la dispoziție autorizat de .... BANK în cauză), X1(în Principatul Monaco – Monte Carlo, banca ... -extraspus la dispoziție de organele judiciare monegasce în executarea unei cereri de asitență judiciară internațională) cât și societății Y61.
    Conform probatoriului administrat transferurile respective au fost dispuse de către inculpatul X5(având în vedere calitatea acestuia de împuternicit pe conturile din România ale  societății Y61) – respectivul făcând următoarele precizări referitoare la aspectele respective (în declarația de suspect din 19.01.2021):
”...În baza celor convenite anterior, în paralel cu momentul preluării de către X7 (prin societatea Y67) a activelor celor trei firme din România intra grup Y2 (Y16 SA, Y15 și Y1) s-a dispus transferul sumei de 2.730.000 de euro de către firma Y67 în contul bancar al firmei Y61 deschis la ... BANK.
Din suma de 2.730.000 de euro am decis la acel moment unilateral (ulterior convenind în acest sens cu numitul X1) să transfer suma de 1.056.500 de euro într-un cont bancar personal deschis la ... BANK București – întrucât am apreciat că această sumă reprezintă costul onorariilor avocațiale și a eforturilor depuse începând cu anul 2002 de către mine pentru firmele din grupul Y2 și pentru care o mare parte există documente justificative și care îmi rămăseseră neîncasate de-a lungul timpului. Am transferat această sumă în contul bancar personal întrucât încheiasem un contract de împrumut cu firma Y77 BVI (cu conturi în Cipru) firmă externă off shore deținută de către mine și care avea încheiat un contract de consultanță cu firma Y61.
Din restul rămas am transferat suma de 1.600.000 de euro într-un cont din Cipru al firmei Y61 iar suma de 71.250 de euro am transferat-o într-un cont bancar din Monte Carlo – Monaco al numitului X1, la indicațiile acestuia în baza unui contract de împrumut ( pe care l-am redactat și expediat spre înregistrare în Cipru) al acestuia cu firma Y61.
Din suma de 1.600.000 de euro, cunosc din declarațiile financiare ce mi-au parvenit, faptul că 991.000 de euro au fost transferați într-un cont bancar personal deținut de numitul X1, iar suma de 712.000 de euro a fost transferată într-un cont personal al numitului Y12; din aceleași situații financiare ale firmei Y61, știu că justificarea acestor două ultime transferuri au fost un contract de consultanță în cazul lui X1 și un contract de împrumut la numitul Y12...”.
   Aceste aspecte sunt confirmate și de conținutul extrasului de cont bancar al societății Y61deschis la banca Hellenic Bank Nicosia cât și de conținutul declarației martorului M22 (directorul firmei Y61) din data de 11.04.2019  (puse la dispoziție în urma executării unui ordin european de anchetă de către organele judiciare din Republica Cipru), rezultând faptul că din suma de 1.600.000 euro(transferată anterior), în data de 30.07.2012, suma de 991.500 euro a fost transferată într-un cont bancar personal deținut de inculpatul X1(împreună cu suspecta X11) iar restul de 608.500 euro (transferat printr-o plată totală de 716.000 euro)într-un cont bancar personal deținut de numitul Y12 (unul din acționarii minoritari indirecți ai  Y2).
Traseul și destinația sumei de2.730.000 euro (plătită în data de 13.07.2012 din contul Y6) confirmă în plus ”caracterul nejustificat”al acestui transfer – întrucât nu s-a urmărit achitarea ”pretinselor servicii prestate societatea sa de avocatură Y44 în calitate de subcontractor al Y61” (întrucât firma externă respectivă nu a fost implicată în vreun fel faptic în procesul de colaborare raportat la preluarea activelor în cauză)ci doar interesul financiar propriu al inculpaților X1(acesta acționând și în folosul partenerului său de afaceri Y12) și X5(care sub justificarea unui contract de consultanță încheiat printr-o altă firmă externă tip off-shore pe care o deținea și-a transferat în contul bancar personal o parte importantă a sumei respective).
Concluzionând, în intervalul 13.07.-23.07.2012, cunoscând acțiunea de însușire de sume de bani din patrimoniul societății Y6 (derulată de inculpatul X1 prin intermediul unui contract de prestări servicii fraudulos încheiat cu firma  Y61 pe care o controla), din dispoziția inculpatului respectiv cât și prin decizia proprie, inculpatul X5a transferat, suma totală de 2.727.750 euro (prin trei operațiuni de plată), într-un cont bancar din Monte Carlo - Monaco, al inculpatului X1  (suma de 71.250 euro), în contul bancar personal deschis la ... Bank București(suma de 1.056.500 euro) respectiv într-un cont bancar din Cipru al firmei Y61 (suma de 1.600.000 euro) cunoscând proveniența infracțională a acesteia (și anume din săvârșirea infracțiunii de delapidare în dauna societății Y67),sumă ce astfel a fost introdusă într-un circuit financiar de spălare, în scopul disimulării originii ilicite.
•	
III.ASCUNDEREA (ÎN INTERVALUL APRILIE 2013-IUNIE 2015) FAȚĂ DE ORGANELE FISCALE ROMÂNE A SURSEI IMPOZABILE A Y1 ÎN SCOPUL SUSTRAGERII DE LA PLATA IMPOZITULUI PE PROFIT AFERENT EXERCIȚILUI FISCAL 2012
Astfel, din coroborarea probatoriului administrat, a rezultat că în intervalul aprilie 2013-iunie 2015, inculpatulX1,  în calitate de administrator al firmei intra-grupY2(societate pe care o controla prin acționarul majoritarY2 (Y2)  și prin urmare afiliată contribuabiluluiY1), cunoscând faptul că procedura de faliment a societății  respective derulată de către organele competente elvețiene se află în desfășurare (neexistând o hotărâre definitivă de închidere a falimentului firmeiY2) și folosindu-se de existența unei copii de pe o adresă emisă de Biroul de Falimente din Lugano (cantonul Ticino-Elveția) din care rezulta că laY2a fost închisă procedura de faliment (aspect nereal, firma fiind încă activă), în exercitarea aceleiași rezoluții infracționale, a determinat-o pe inculpataX3(director general alY1) să ascundă față de organele fiscale române sursa impozabilă aY1(constând în provizioanele nedeductibile fiscal constituite la data de 31.12.2012 pentru creanțele deținute de această societate la firma Y2  (în valoare de66.610.205,27 lei))în scopul sustragerii de la plata impozitului pe profit aferent exercițiului fiscal 2012, după cum urmează:
Reiterăm faptul că prin sentința nr.,,,,judecătorul-sindic din cadrul Tribunalului Olt-Secția Civilă, de Contencios Administrativ și Fiscala dispus închiderea procedurii reorganizării debitoruluiY1și reinserția acestei societăți în activitatea comercială.
   În ceea ce privește ”reinserția” în activitatea comercială, deși ulterior ieșirii din insolvențăsocietatea Y1 avea teoretic  obligația de a-și desfășura activitatea de producție potrivit obiectului principal de activitate, ținând cont că după preluarea anterioară (în iulie 2012) a patrimoniului făcută de Y67producătorul respectiv nu mai deținea bunuri (”cu excepția unor creanțe intra-grup de recuperat”), acest fapt era imposibil de realizat.
    Practic după ieșirea din procedura de reorganizare, singura activitate a societății Y1 consta în gestionarea datoriilor față de bugetul de stat și recuperarea creanțelor pe care le avea de încasat de la diverșii creditori.
Potrivit documentelor din dosar, la ieșirea din procedura de insolvență, structura acționariatului societățiiY1a prezentat modificări astfel:acționarul majoritar Y2 (Y2) avea un procent  micșorat de 46,11 % din acțiuni  (față de 70% cât deținuse anterior), Y56 (Y56) își păstrase cota de aprox.28% din acțiuni iar Autoritatea pentru Valorificarea Activelor Statului – A.V.A.S. (în prezent P6) deținea un procent de 24,39% din acțiuni.
   Coroborând înscrisurile puse la dispoziție de Oficiul Național al Registrului Comerțului (raportat la Y1) cu conținutul adresei nr.,,, din 24.05.2021  a Autorității pentru Administrarea Activelor Statului (A.A.A.S.) respectiv conținutul contractului de vânzare-cumpărare de acțiuni nr.35/22.11.2002, modificat cu actele adiționale nr.1-8 și cu convenția de menținere în vigoare a contractului din 03.09.2004, rezultă că ”apariția” A.V.A.S. în acționariatul Y1s-a datorat următoarelor împrejurări:
În anul 2004,Y2(Y2 )a achiziţionat pachetul majoritar de acţiuni alY1 de la firma germanăY78(Y14 mbhdin Germania), fiind preluate prin novație toate obligațiile contractuale convenite inițial la privatizare cu APAPS -Y1devenind membră a grupului de firme Y2 din carefăceau parte și ceilalți doi producători români de vagoane (societăţile PV2  şi PV1).
   În acest mod, Y2a preluat și obligația derulării unui program investițional, program ce se desfășura pe o perioadă de 5 ani (cu rate anuale stabilite de investiții în compania Y1) – realizarea investițiilor asumate fiind garantată prin instituirea unui gaj în favoarea A.V.A.S. asupra unui pachet corespunzător de acțiuni.
   Întrucât ultima rată anuală de investiții nu a fost realizată (aferentă anului V investițional), A.V.A.S. a executat gajul asupra unui pachet de 1.264.492 de acțiuni, solicitând (în luna octombrie 2011) Depozitarului Central înscrierea A.A.A.S. (fosta A.V.A.S.) ca acționar al Y1.Pe baza adresei Depozitarului Central în acest sens, la nivelul lunii noiembrie 2011, la cererea A.A.A.S., Oficiul Registrului Comerțului de pe lângă Tribunalul Olt a dispus înscrierea acesteia ca acționar la Y1cu un număr de 1.264.492 de acțiuni, reprezentând un procent de 24,39% din capitalul social al societății.
Trebuie precizat că în cursul procedurii de insolvență  (intervalul noiembrie 2011-octombrie 2012), modificarea structurii acționariatului societății Y1(în sensul ”apariției” A.V.A.S. în acționariat) nu a produs consecințe întrucât planul de reorganizare al acestui producător (document esențial care a determinat practic punerea în aplicare a ”strategiei frauduloase de reorganizare” a debitorului respectiv) fusese deja aprobat prin Hotărârea nr.,,, a Adunării Generale Extraordinare a Acționarilor Y1(prin votul acționarului majoritar Y2) respectiv acceptat/votat în ședința din 19.09.2011 a adunării creditorilor Y1iar ulterior confirmat formal prin sentința nr.,,, a judecătorului sindic din cadrul Tribunalului Olt.
   În ciuda acestor modificări intervenite în structura acționariatului firmei Y1,probatoriul cauzei a relevat că și ulterior ieșirii din procedura de insolvență, raportat la intervalul 2013-2015, inculpatul X1 a continuat să exercite controlul asupra societății respective (prin intermediul persoanelor subordonate din cadrul conducerii executive – directorul general/membrii majoritari ai Consiliului de Administrație).
   Astfel, deși în mod normal după ieșirea din procedura de reorganizare și având în vedere și modificările intervenite între timp în structura acționariatului firmei  Y1, ar fi trebuit convocată rapid o ședință a Adunării Generale a Acționarilor pentru desemnarea unei noi conduceri executive – acest aspect ”a fost tergiversat” (convocarea Adunării Generale a Acționarilor realizându-se abia la începutul lunii septembrie 2013) în mod logic la indicațiile inculpatului X1(care reiterăm era factorul de decizie principal).
   În acest sens relevante sunt precizările martorului M2 (în cadrul declarației din 15.02.2021), care a menționat următoarele:
 ”După transferul de întreprindere, în iulie 2012 am fost numit director general în societate, în această calitate am efectuat cheltuieli doar pentru plata salariilor pentru cei 4 angajați rămași în societate, alte plăți nu am făcut, iar în octombrie 2012 am constatat că s-a închis perioada de reorganizare, administratorul judiciar a fost exonerat de răspundere, iar prin hotărârea judecătorească a Tribunalului Olt s-a stabilit să se reinsereze în circuitul economic, deși se făcuse transferul patrimoniului societății.
   În acel moment am intrat în alertă și am încercat să iau legătura cu X2, din partea Y2.., fără să o pot contacta și m-am îndreptat spre al doilea  acționar al societății, respectiv Y56. Arăt faptul că prima dată am încercat să convoc Adunarea Generală a Acționarilor, dar nu am reușit, în acest context m-am adresat Y56 să convoace AGA în vedera luării de decizii privind situația societății.
Adunarea Generală a fost convocată la solicitarea Y56 în luna octombrie 2013(în fapt septembrie), iar eu am fost pus să întocmesc un raport în care să prezint situația societății de la numirea din 2012 până în martie 2013, raport pe care l-am și întocmit și depus la Y56”.
  În acest context, până la convocarea Adunării Generale a AcționarilorY1,deciziile privind conducerea executivă au fost formal dispuse de către consiliul de administrație existent (în componența anterioară intrării în insolvență) – structură reiterăm controlată indirect de inculpatul X1(prin intermediul acționarului Y2).
  Astfel, prin decizia consiliului de administrație al Y1din 06.03.2013 (decizie luată prin votul membrilor majoritari reprezentând acționarulY2)  s-a dispus numirea în calitate de director general al acestei societăți a inculpatei X3(persoană aflată în sfera de subordonare a inculpatuluiX1 încă din anul 2006) – respectiva activând anterior (în intervalul 2006-2013) în calitate de economist/directoreconomic/împuternicit pe relația cu banca în cadrul firmelor  intra-grup Y31,Y2respectiv  Y2.
  ”Controlul decizional” exercitat direct sau indirect de către inculpatul X1(inclusiv prin intermediul directorului general al Y1), a fost recunoscut implicit și de către inculpata X3, în declarația de suspect din 27.04.2016, unde a precizat:
   ”..Nu am avut putere de decizie (la firmele din grupul Y2), am executat dispozițiile primite de la X2, de la X1 și de la X5.Numitul X5 este cel care gestionează marea parte a afacerilor numitului X1”.
 Prin aceiași decizie a consiliului de administrație al Y1din 06.03.2013, ”se aproba” convocarea Adunării Generale Ordinare a Acționarilor acestei societăți (având pe ordinea de zi numirea unor noi membrii ai consiliului de administrație) pentru data de 22.04.2013 – președintele consiliului urmând să realizeze toate formalitățile legale în acest sens.
  În realitate ”s-a reușit” convocareaAdunării Generale Ordinare a Acționarilor Y1abia în data de 03.09.2013 (în urma solicitării acționarului minoritar Y56șiîn baza unei hotărâri judecătorești în acest sens) – până în acel moment atribuțiile executive fiind exercitate de către inculpata X3(în calitate de director general).
De altfel, raportat la acest aspect, inculpata X3a confirmat că ”vechiul consiliu de administrație a refuzat să convoace AGA pentru numirea unui nou consiliu de administrație iar AGA a fost convocată urmare unei hotărâri judecătorești”.
  Potrivit Hotărârii Adunării Generale Ordinare a Acționarilor Y1nr.,,, și documentelor de împuternicire a participanților, la ședința respectivă au participat doar reprezentanții acționarilor Y2(ce deținea la acel moment un procent de 46,11 % din capitalul social) respectiv Y56(ce deținea un procent de 27,92% din acțiuni) –motiv pentru care doar respectivii reprezentanți au și votat pentru desemnarea unor noi membri ai consiliului de administrație.
În acest sens conform adresei nr.,,, din 24.05.2021  a Autorității pentru Administrarea Activelor Statului (A.A.A.S.), acționarul respectiv (ce deținea procent de 24,39% din acțiuni) a precizat că întrucât ”după ieșirea din procedura de reorganizare, singura activitate a societății consta în gestionarea datoriilor față de bugetul de stat și recuperarea creanțelor pe care le avea de încasat...autoritatea a apreciat că nu este necesară înaintarea unei propuneri în vederea aprobării în AGA pentru desemnarea unui reprezentant al instituției în consiliul de administrație al societății Y1”.
  Practic, profitând de ”rolul pasiv” al acționarului P6 (care nu și-a desemnat reprezentanți pentru a participa la ședința organului colegial de conducere din 03.09.2013) și având în vedere ponderea majoritară  deținută în cadrul acționarilor cu drept de vot prezenți, acționarul Y2  a desemnat în fapt un număr de trei din cei cinci membrii aleși ai consiliului de administrație – inculpatul X1 păstrându-și astfel în continuare controlul decizional asupra conducerii executive a societății Y1.
  Astfel conformHotărârii Adunării Generale Ordinare a Acționarilor Y1nr.1/03.09.2013 și documentelor de împuternicire a reprezentanților acționarilor participanți, consiliul de administrație astfel numit era format din:inculpatul X4, suspecții Y79 și Y80 (propuși de acționarul Y2) respectiv numitul Y91 și martora M15 (propuși de acționarul Y56).
În ceea ce îl privește pe inculpatul X4, reiterămpoziția acestuia de”angajat de încredere/reprezentant/interpus/intermediar în probleme financiare al inculpatului X1” –aspect confirmat de către inculpații X5și X2, recunoscut implicit de către inculpatul X1și carerezultă de altfelcu certitudine în cauză din analiza extraselor conturilor bancare deschise de inculpatul X4(pe numele său)la unitatea bancară ... București – Agenția Trusești.
Raportat la suspecții Y79 și Y80, aceștia erau similar persoane aflate în sfera de subordonare a inculpatuluiX1,întrucât activaseră anterior în diverse poziții de execuție în cadrul firmelor controlate de inculpatul respectiv(în cadrul grupului Y2u în cadrul firmelor media ale acestuia).
   Ulterior prin hotărârea consiliului de administrație al Y1nr.1/24.10.2013, s-a aprobat încheierea contractului de mandat de către inculpata X3(în calitate de director general) inițial pentru o perioadă de 6 luni -mandat ce a fost ulterior prelungit succesiv de către aceiași structură executivă de conducere.Potrivit respectivului contract de mandat înregistrat cu nr.,,,, obiectul acestuia consta în ”exercitarea de către X3 a atribuțiilor de conducere a societății, urmare delegării de competență de către Consiliul de Administrație al Y1, hotărâtă în ședința din data de 01.10.2013”-în exercitarea atribuțiilor menționate, inculpata urmând să îndeplinească funcția de director general.
    În ceea ce privește situația creanțelor intra-grup deținute de firma Y1față de debitoriiY2șiY2(ce practic semnificau marea majoritate a valorii creanțelor intra-grup) după ieșirea din insolvență, din probatoriul administrat a rezultat că sumele respective datorate au fost stornate şi repuse în balanţa contabilă, după cum urmează:
Astfel din analiza documentelor contabile aparținând Y1 (balanțele de verificare analitică-fișele conturilor corespunzătoare ”clienților”Y2șiY2) coroborate cu concluziile raportului de expertiză contabilă judiciară nr.,,, (conform răspunsurile formulate de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivele nr.I.C.punctul1lit.e și f și nr.I.D. punctul 8 lit.a și b)și procesele verbale din datele de 05.01.2016 respectiv 02.12.2021 ale organului de urmărire penală (privind analizarea unor balanțe lunare de verificare analitică ale Y1), rezultă următoarele:
-soldul total neîncasatcu firma Y2 înregistrat la ieșirea din procedura de insolvență a Y1 (octombrie 2012) era în cuantum de 69.762.606,61 lei;
-creanța totală neîncasată față de firma Y2la ieșirea din procedura de insolvență aY1 (octombrie 2012)era în cuantum de 28.168.083,31 lei (aici fiind inclus și debitul neîncasat reevaluatdin suma împrumutată în anul 2006);
-în luna septembrie 2012, valoarea mărfurilor rămase de încasat de laY2 în cuantum total de 69.762.606,61 lei a fost scoasă din evidența contabilă, prin înregistrarea acestora  în contul contabil ”alte cheltuieli de exploatare”  fiind totodată înregistrate contabil provizioane pentru deprecierea creanțelor pentru creanțele scoase din evidență;
-similar, în luna septembrie 2012, creanța față de Y2în cuantum de 28.168.083,31 lei a fost trecută în contul contabil  ”alte cheltuieli de exploatare”, fiind înregistrate provizioane pentru suma respectivă;
-în luna decembrie  2012 (după ieșirea din insolvență) a fost repusă în evidență creanțafață deY2 (prin stornarea articolelor contabile întocmite în septembrie 2012), cuantumul acesteia fiind reevaluat (fiind înregistrate cheltuieli din diferențe de curs valutar) – din balanța de verificare analitică la data de 31.12.2012 rezultând că valoarea mărfurilor rămase de încasat de laY2 era de 66.610.205,27 lei, fiind înregistrate contabil provizioane pentru suma respectivă;
-similar, în luna decembrie 2012, a fost repusă în evidență creanța față deY2, cuantumul acesteia fiind reevaluat – din balanța de verificare analitică la data de 31.12.2012 rezultând că valoareaacesteia era de27.519.355,54 lei.
Față de aceste valori/înregistrări contabile, probatoriul cauzei a relevat că potrivit declarației fiscale cod 101 privind impozitul pe profit al societății Y1 pentru anul 2012 (depusă în numele acestui contribuabil la data de 25.03.2013),cheltuielile înregistrate cu provizioanele pentru creanțele deținute de această societate la firma Y2  (în valoare de 66.610.205,27 lei la 31.12.2012) au fost considerate deductibile fiscal deși nu erau îndeplinite condițiile legale fiscale în acest senscu consecința diminuării bazei impozabile a firmei Y1 și implicit aneplății impozitului pe profit aferent exercițiului fiscal 2012.
Astfel, conform art.22 alin.1 lit.j din Legea nr.571/2003 privind Codul Fiscal (în forma vigoare în martie 2013),”Contribuabilul are dreptul la deducerea rezervelor şi provizioanelor, numai în conformitate cu prezentul articol, astfel… : provizioanele constituite în limita unei procent de 100% din valoarea creanţelor asupra clienţilor,înregistrate de către contribuabili, altele decât cele prevăzute la lit. d), f), g) şi i), care îndeplinesc cumulativ următoarele condiţii:
1. sunt înregistrate după data de 1 ianuarie 2007;
2. creanţa este deţinută la o persoană juridică asupra căreia este declarată procedura dedeschidere a falimentului, pe baza hotărârii judecătoreşti prin care se atestă această situaţie;
3. nu sunt garantate de altă persoană;
4. sunt datorate de o persoană care nu este persoană afiliată contribuabilului;
5. au fost incluse în veniturile impozabile ale contribuabilului”.
De asemenea, potrivit art.7pct.21 lit.c (iii) din același act normativ era clarificată noțiunea de:”persoane afiliate–o persoană este afiliată cu altă persoană dacă relaţia dintre ele este definită de cel puţin unul dintre următoarele cazuri:
c) o persoană juridică este afiliată cu altă persoană juridică dacă cel puţin:
(iii)o persoană juridică terţă deţine, în mod direct sau indirect, inclusiv deţinerile persoanelor  afiliate, minimum 25% din valoarea/numărul titlurilor de participare sau al drepturilor de vot atât la prima persoană juridică, cât şi la cea de-a doua”.

  Reiterăm faptul că Y2, deţinea la nivelul lunii martie 2013 un procent de 46,11% din capitalul social al Y1 respectiv căY2deţinea și  un procent de 100% din acțiunile Y2, Elveția.
    Prin urmare întrucât Y2  deținea 46,11% din acțiunile Y1 și 100% din acțiunile Y2, în aplicabilitateaart.7pct.21  lit.c (iii) din Legea nr.571/2003 privind Codul Fiscal, Y1 și Y2erau societăți afiliate.
Totodată conform art. 21 alin.1 și2 lit.n din același act normativ:
”(1)Pentru determinarea profitului impozabil sunt considerate cheltuieli deductibile numai cheltuielile efectuate în scopul realizării de venituri impozabile.
(2) Sunt cheltuieli efectuate în scopul realizării de venituri şi:
n)pierderile înregistrate la scoaterea din evidenţă a creanţelor neîncasate, înurmătoarele cazuri:
1.procedura de faliment a debitorilor a fost închisă pe baza hotărârii judecătoreşti”.
În acest sens, raportat la probatoriul testimonial administrat în cauză, sub aspectul modului de întocmire și de depunere la data de 25.03.2013  a conținutului declarației fiscale cod 101 privind impozitul pe profit al societății Y1 pentru anul 2012, extrem de relevante sunt declarațiile martorului M2 (șef al serviciului financiar-contabilitate al Y1la nivelul lunii martie 2013), astfel:
În declarația din 28.10.2015, martorul respectiv a precizat că la momentul întocmirii declarației fiscale 101 a Y1,în luna martie 2013, i-a comunicat inculpatei X3(ce exercita funcție de  director general din data de 06.03.2013) opinia sa că ”creanțele Y1 către Y2(firmele Y2șiY2)sunt nedeductibile cu motivația că sunt societăți afiliate și nu se află în faliment”(ca procedură de lichidare finalizată).Potrivit aceluiași martor, ”în acea perioadă a primit atât de la directorul general Y81 cât și dela X2, fosta reprezentantă Y2, o adresă în limba italiană dar și traducerea acesteia din care rezulta că începând cu data de 16.11.2012, Y2 Industries este în faliment(ca procedură finalizată)” –martorul nefiind însă de acord cu această interpretare și refuzând să semneze respectiv să transmită organelor fiscale declarația fiscală 101 în forma solicitată de inculpata X3.
   În sprijinul celor afirmate, cu ocazia audierii din 28.10.2015, martorul M2a depus conținutul corespondenței pe e-mail avute cu inculpata X3 în data de 25.03.2013 (anterior depunerii declarației fiscale sus-indicate) – context din care rezultă cert că  ”la refuzul martorului sus-amintit de a semna și transmite on-lineD 101 în varianta pe care inculpataX3 o agrea”, inculpata respectivă i-a comunicat acestuia că declarația fiscală în cauză trebuia întocmită astfel:
”-66.610.205,27 lei cheltuieli deductibile  - reprezentând creanțele de la Y2 Industries neîncasate și pentru care aveți extrasul de la registrul comerțului din Ticino că este închisă procedura de faliment;
-27.872.649,45 lei cheltuieli nedeductibile – reprezentând creanțele neîncasate de la Y2 SYSTEMS, unde nu avem încă documente referitoare la faliment”.
   În continuare în același mesaj, inculpata X3dispunea martoruluiM2”să-i transmită astfel declarația 101” urmând ca apoi  să-i retransmită acestuia pe e-mail ”un exemplar semnat” (desigur în vederea depunerii la organele fiscale).
   Conform aceluiași martor, ”declarația 101 pentru exercițiul fiscal 2012 a fost semnată de către directorul general X3care a considerat creanța(față deY2) deductibilă fiscal”.
Față de conținutul corespondenței tip e-mail sus-detaliate și în raport cu dispozițiile legale procedural-fiscale sus-amintite  din Legea nr.571/2003 privind Codul Fiscal, rezultă faptul că inculpata X3 a considerat deductibilecheltuielile înregistrate cu provizioanele pentru creanțele deținute deY1  la firma Y2  în valoare de 66.610.205,27 lei la 31.12.2012 (în conținutul declarației fiscale D 101 ce a fost întocmită conform indicațiilor sale) în baza prevederilor art. 21 alin.2 lit.n pct.1 din Legea nr.571/2003 și în temeiul unui document conform căruia procedura de faliment a firmei intra-grup Y2  era finalizată  cu titlu definitiv.
Martorul M2a reiterat precizările făcute cu privire la aspectele respective și în declarațiile din datele de 27.04.2016 respectiv 15.02.2021, după cum urmează:
    ”..La sfârșitul anului 2012 s-a pus problema tratamentului fiscal pentru creanțele datorate de acționarul majoritar, ce nu au fost incluse în programul de reorganizare..
     ..Având în vedere că la 25.03.2013 trebuia depusă declarația 101 pentru impozitul pee profit aferent anului 2012, i-am solicitat d-nei X3 să hotărascăcum tratează creanțele de la Y2șiY2.La insistențele mele, X3 mi-a trimis un e-mail prin care a stabilit ca suma de 66.610.204 lei sunt cheltuieli deductibile și reprezintă creanțe neîncasate de la Y2.De asemenea mi-a precizat că sunt în posesia unui extras de la registrul comerțului din cantonul Ticino din Elveția din care rezultă că procedura de faliment de la Y2  a fost închisă.De asemenea, mi-a precizat că suma de 27.872.649 lei sunt cheltuieli nedeductibile și reprezintă creanțe neîncasate de la Y2de unde nu are încă documente referitoare la faliment.Având în vedere dispoziția directorului general al Y1, numita X3 care a stabilit modul de tratare a creanțelor, directorul economic M1 a transmis declarația 101 la organele fiscale...”.
   ”...Având în vedere faptul că în luna martie trebuia depusă Declarația 101 privind impozitul pe profit aferentă anului 2012, declar faptul că am refuzat să o întocmesc deoarece nu erau elemente care să arate că procedura de faliment a Y2 Lugano era închisă și astfel cheltuielile să fie considerate deductibile, deși X3 a insistat să o depun.
Am purtat discuții cu numita X3 și anterior pe seama creanțelor datorate de Y2 Lugano lui Y1, aceasta fiind la curent cu poziția mea, în sensul că aceste creanțe sunt nedeductibile, cu consecința fiscală a includerii valorii acestora în baza impozabilă, în ciuda faptului că Y81 mi-a prezentat o copie a unei adrese emise de biroul de falimente din Lugano, care din punctul meu de vedere nu atesta că la Y2 a fost închisă definitiv procedura de faliment. 
Ulterior, din câte știu declarația 101 a fost depusă de către X3, însă nu cunosc care a fost forma finală a acesteia...”.
În același sens, martora M1 (persoană care în intervalul 2007-mai 2013 a ocupat diverse funcții în cadrul biroului de contabilitate financiară a Y1,având printre atribuțiile principale și depunerea declarațiilor la organele fiscale), în declarațiile din datele de 12.11.2015 și 18.02.2021, a precizat referitor la declarația fiscală 101aferentă societății Y1depusă la 25.03.2013 (privind impozitul pe profit), că deși a depus-o la autoritățile fiscale (întrucât era singura persoană din societate care deținea semnătură electronică), nu a fost persoana care a întocmit-o (respectiv nu a calculat și stabilit datele înscrise în declarația respectivă) –probatoriul expus anterior relevând cert că mențiunile înscrise în conținutul declarației fiscale în cauză au fost stabilite în conformitate cu dispozițiile inculpatei X3(care a dispus corespunzător depunerea acesteia cuconținutul respectiv).
   Find audiată în legătură cu aspectele sus-amintite, inculpata X3a declarat astfel (cu ocazia audierii sale în calitate de suspect în data de 27.04.2016):
   ”..La data depunerii declarației impozitului pe profit, domnulM2îmi solicitase documente din care să reiasă statutul societăților Y2șiY2.Menționez că în aceiași zi, 25.03.2013, am primit pe e-mail de la X5, un document emis de către Registrul Comerțului din Ticino, Elveția din care reieșea căY2 este o societate dizolvată și lichidată.În aceste condiții, i-am trimis domnului M2 opinia mea că respectivele cheltuieli de la Y2 Industries pot fi considerate o cheltuială deductibilă..”.
Raportat la ”apariția” acestui document conform căreia procedura de faliment a firmei intra-grup Y2  era închisă(și care a stat la baza ”invocării” deductibilității cheltuielilor înregistrate cu provizioanele pentru creanțele deținute deY1la firma Y2în valoare de 66.610.205,27 lei în conținutul declarației fiscale D 101 din 25.03.2013), inculpatul X5(în declarația de suspect din 19.01.2021) a precizat următoarele:
”..Firma Y2, este o firmă din grupul Y2 care de asemenea este controlată de numitul X1. Din câte știu, în luna mai 2012, această firmă a fost introdusă în procedura de insolvență de către autoritățile fiscale elvețiene, întrucât apărea ca fiind supraîndatorată.
Știu că ulterior în cursul anului 2012 s-a reușit scoaterea acestei societăți din procedura de insolvență.
Ulterior în luna octombrie 2012 am fost contactat de numitul Y82 (administratorul scriptic al firmei Y2 ) care mi-a spus că societatea fusese reintrodusă în procedura de insolvență și că era nevoie de cel puțin de 3000 de franci elvețieni pentru avansarea unor cheltuieli inițiale către biroul de faliment pentru a nu se proceda la radierea societății. L-am încunoștințat pe numitul X1 despre acest aspectdar nu a acordat vreun interes și nu s-a arătat dispus să avanseze vreo sumă de bani, fapt pe care l-am comunicat numitului Y82.
În luna martie 2013, conducerea Y1 mi-a solicitat o adresă privind stadiul procedurii de insolvență a firmei Y2, motiv pentru care l-am contactat în acest sens pe numitul Y82, care mi-a trimis pe email o adresă emisă de biroul de falimente din Lugano, din care rezulta că firma Y2 a fost lichidată pentru lipsă de active – înscris pe care l-am comunicat coducerii Y1 (în speță lui X3 sau numitului Y83)..”.
Cu ocazia cercetărilor efectuate în cauză a fost identificată ”adresa” respectivă (întrucât documentul a fost ”utilizat” de inculpata X3cu ocazia inspecțiilor fiscale ulterioare derulate la Y1) – înscris în xerocopie din al cărui conținut tradus rezultă că ”emitentul” Biroul Falimente al districtului Lugano comunica martoruluiY82(administratorul scriptic al firmeiY2), în data de 25.03.2013,în legătură cu procedura de faliment a firmei respective că”falimentul a fost închis din lipsă de active în data de 26.11.2012”.
  Probatoriul administrat în cauză relevă însă cert faptul că conținutul adresei respective în interpretarea că ”procedura de faliment a firmei Y2  fusese închisă definitiv de către organele competente elvețiene”,nu corespundea însă realității.
Astfel, conform extrasului on-line tradus al Registrului Comerțului din Cantonul Ticino-Elveția (raportat la mențiunile privind societatea Y2, Lugano) precum șiîn urma analizării documentelor de la dosarul de faliment al firmei Y2,Lugano (înaintate la dosar, în urma executării de către organele judiciare elvețiene a unei cereri de asistență judiciară internațională emise de către organul român de urmărire penală), rezultă că această firmă a intrat în procedura de faliment (”în lichidare”) începând cu data de 18.10.2012 (în conformitate cu decretul Judecătoriei Lugano din 17.10.2012) – procedură ce a fost suspendată pentru lipsa activului (prin decretul din 13.11.2012 al aceluiași organ), societatea Y2 urmând a fi radiată dacă în interval de trei luni nu era înaintată o opoziție motivată.
Raportat la acest context (intrarea în lichidare a  firmeiY2) martorul M27 (ce a exercitat pozițiile de administrator scriptic și director în cadrul firmei intra-gup Y2), cu ocazia audierii sale de către autoritățile judiciare elvețiene (în executarea cererii de asistență judiciară internațională înaintată de către organul român de urmărire penală), a confirmat ”lipsa oricărui interes” din partea inculpaților X1 și X2 pentru ”scoaterea firmei din insolvență” sau pentru derularea unei proceduri ordinare de insolvență (inculpatul X1 urmărind evident  lichidarea și radierea rapidă a acestei societăți).
Motivația acestui comportament era reiterăm  dată de faptul că în momentul în care ”casa de vânzări” Y2, Lugano nu a mai prezentat niciun interes pentru inculpatul X1 (raportat la exercitarea ”rolului” de a transferacătre alte firme din cadrul grupului Y2/din afara acestuia sau direct în interesul financiar propriu/partenerilor săi de afaceri o parte importantă din încasările producătorilor români intra-grup pentru mărfurile livrate faptic de aceștia), acesta (și inculpata X2 ce a acționat subordonat)”au abandonat” această societate (prin neachitarea cheltuielilor minime  curente/uzuale) – inculpatul X1 urmărind evident  lichidarea și radierea rapidă a acestei societăți (raportat la procedura rapidă aplicabilă în faza de faliment a unei societăți elvețiene).
Aceste aspecte au fost confirmate de altfel în cauză și de către inculpatul X5 (în declarația de suspect din 19.01.2021) care a menționat că în luna octombrie 2012 a fost contactat de martorul M27(administratorul scriptic al gup Y2 INDUSTRIES  Gmbh) care i-a spus că firma respectivă fusese reintrodusă de autoritățile fiscale elvețiene în procedura de insolvență și că era nevoie de cel puțin 3000 de franci elvețieni pentru achitarea unor cheltuieli inițiale către Biroul de falimente  (al provinciei Lugano) pentru a nu se proceda la radiere;conform aceluiași inculpat, deși l-a încunoștințat pe inculpatul X1despre  acest aspect, respectivul nu s-a arătat interesat și dispus să avanseze vreo sumă de bani pentru derularea procedurii de insolvență.
   Cu toate acestea, probele cauzei (documentele de la dosarul de faliment al firmei Y2, Lugano înaintate la dosar, în urma executării de către organele judiciare elvețiene a unei cereri de asistență judiciară internațională emise de către organul român de urmărire penală)relevă că procedura de faliment a societății respective (deschisă în data de 18.10.2012) nu s-a derulat ”curapiditate” –din analiza înscrisurilor respective rezultând că abia la nivelul anului  2019această procedură a fost finalizată.
Într-adevăr, probatoriul cauzei (documentele traduse  de la dosarul de faliment al firmei Y2, Luganocoroborate cu declarația inculpatului X5) relevă faptul că ”redeschiderea” procedurii de insolvență a acestei societăți (ce fusese suspendată în data de  13.11.2012) a avut loc în intervalul martie-aprilie 2013, ca urmare a diligențelor realizate în acest sens de către administratoruljudiciar al firmelor intra-grup Y27 și Y15, ce a achitat cheltuielile necesare (Casa de insolvență Transilvania  - practician de insolvență desemnat în procedura de reorganizare a acestor producători), cu consecința înscrierii firmelor intra-grup Y27 și Y15 și ulteriorY1la masa credală a firmei Y2.
Astfel în urma analizării documentelor de la dosarul de faliment al firmei Y2rezultă că la data de 18.01.2013, Casa de insolvență Transilvania  SPRL a formulat în fața organelor elvețiene opoziție regulamentară față de radierea societății Y2, făcând verosimilă”starea de înscriere (la masa credală) dorită de societățile pe care le reprezenta” (Y27 și Y15) și prezentând înscrisuri din care reieșeau ”elemente relevante privind valoarea activelor societății Y2, fiind utilă analizarea amănunțită a acestora” întrucât societatea respectivă dispunea de creanțe importante de încasat față de diferite companii străine.
 Din aceleași documente, a rezultat căîn continuare în procedura de insolvență a societății Y2 (deschisă în data de 18.10.2012 în fața autorităților competente elvețiene), urmare formulării opoziției sus-amintite și achitării cheltuielilor necesare derulării procedurii,în cursul lunii aprilie 2013, producătorii români intra-grup Y27 și Y15s-au înscris la masa credală a societății Y2cu creanțe în valoare de28.300.929,52 euro (raportat la Y27) respectiv 18.467.143,64 euro și 404.425,70 lei (raportat la Y15) – ambele decurgând din neexecutarea culpabilă de către cocontractantul Y2(în sensul neplății contravalorii produselor livrate) a prevederilor contractelor de fabricație din 01.01.2007.
În urma cercetărilor efectuate în cauză nu s-a reușit clarificarea ”contextului” real în care a fost ”emisăadresa din data de 25.03.2013 a Biroului Falimente al districtului Lugano”, existând ocontradicție evidentă între semnificațiile noțiunilor de ”închidere a falimentului” (cum apare în adresa respectivă) și ”suspendare a falimentului” (cum apare în extrasul tradus al Registrului 
Comerțului din Cantonul Ticino-Elveția din 17.12.2012) – aspect ce de altfel a fost cert realizat și de către martorul M2care a confirmat în mod repetat în cauză că ”din punctul său de vedere” la momentul depunerii declarației fiscale cod 101 privind impozitul pe profit al societățiiY1pentru anul 2012 (în data de 25.03.2013)nu existau documente care să ateste că la Y2 a fost închisă definitiv procedura de faliment.    
  Având în vedere însă existența ”acestei contradicții” la data depunerii declarației fiscale cod 101 privind impozitul pe profit al societățiiY1pentru anul 2012 (în data de 25.03.2013) și în aplicarea sub aspect subiectiv a principiului in dubiopro reo, raportat la momentul respectiv în cauză s-a reținut posibilitatea ”inducerii în eroare” a inculpatei X3(cu privire la stadiul real de derulare al procedurii de faliment al firmei Y2în fața autorităților elvețiene) cu consecința depunerii unei declarații fiscale ”eronate” către organele fiscale române ce a avut ca efect considerarea ca deductibilea cheltuielilor înregistrate cu provizioanele pentru creanțele deținute deY1  la firma Y2  în valoare de 66.610.205,27 leila 31.12.2012.
Probatoriul administrat în cauză a relevat însă în mod indubitabil că ulterior depunerii declarației fiscale 101 în data de 25.03.2013 (practic începând cu luna aprilie 2013), inculpataX3a cunoscut cert că procedura de faliment a societății Y2 derulată de către organele competente elvețiene se află în desfășurare (neexistând o hotărâre definitivă de închidere a falimentului acestei firme)– context în care în mod intenționat, în intervalul aprilie 2013-iunie 2015, respectiva a omis să repună în fața organelor fiscale române (printr-o declarație rectificativă ulterioară depunerii în data de 25.03.2013 a declarației 101 privind impozitul pe profit al societății Y1) cheltuielile sus-menționate constând în provizioanele nedeductibile fiscal ca venituri  impozabile(la calculul impozitului pe profit),  ascunzând astfel la solicitarea inculpatului X1(decidentul principal și unic)față de organele fiscale române sursa respectivă impozabilă a contribuabilului Y1.
  În acest sens cadrul legal privind corectarea declarațiilor fiscale de către contribuabili era în mod clar reglementat prin normele procedural-fiscale în vigoare raportat și la perioada respectivă (2013-2015), după cum urmează:
 Astfel, potrivit art.85 alin.1 din Ordonanța nr.92/2003 privind Codul de procedură fiscală, stabilirea impozitelor, taxelor, contribuțiilor și a altor sume datorate bugetului general consolidat se facefie prin declarație fiscală, fie prin decizie emisă de organul fiscal.
   Conform art.81 alin.11 din același act normativ, în declarațiile fiscale se declară și:  impozitele, taxele și contribuțiile datorate, în cazul în care, potrivit legii, obligația calculării impozitelor și taxelor revine contribuabilului respectiv bunurile și veniturile impozabile, precum și alte elemente de bază de impozitare, dacă legea prevede declararea acestora. 
   De asemenea dispozițiile art.82 alin.1-3 din OG nr.92/2003 reglementează forma și conținutul declarației fiscale astfel:
(1) Declaraţia fiscală se întocmeşte prin completarea unui formular pus la dispoziţie gratuit de organul fiscal.
(2) În declaraţia fiscală contribuabilul trebuie să calculeze cuantumul obligaţiei fiscale, dacă acest lucru este prevăzut de lege.
(3) Contribuabilul are obligaţia de a completa declaraţiile fiscale înscriind corect, complet şi cu bună-credinţă informaţiile prevăzute de formular, corespunzătoare situaţiei sale fiscale. Declaraţia fiscală se semnează de către contribuabil sau de către împuternicit.
Potrivit art.84 alin.1 și 2 din OG nr.92/2003 coroborat cu art.81.1 din Hotărârea de Guvern nr.1050/2004 de aprobare a normelor metodologice de aplicare a OG nr.92/2003,declaraţiile fiscale pot fi corectate de către contribuabili, din proprie iniţiativă, ori de câte ori constată erori în declaraţia iniţială, prin depunerea unei declaraţii rectificative la organul fiscal competent.În acest sens, art.84 alin.5 din OG nr.92/2003 precizează că ”prin erori, în sensul prezentului articol, se înţelege erori cu privire la cuantumul impozitelor, taxelor şi contribuţiilor, bunurile şi veniturile impozabile, precum şi alte elemente ale bazei de impunere”.
Față de cadrul legal de reglementare sus-expuseste evident că în contextul în careinculpata X3a cunoscut cert (ulterior depunerii în data de 25.03.2013 a declarației fiscale 101 privind impozitul pe profit) că în realitateprocedura de faliment a societății Y2 derulată de către organele competente elvețiene se afla în desfășurare(și nu era de fapt închisă definitiv), respectiva avea obligația depunerii unei declarații rectificative cu consecința neductibilității cheltuielilor înregistrate cu provizioanele pentru creanțele deținute deY1  la firma Y2  în valoare de 66.610.205,27 lei și implicit a includerii acestora în baza impozabilă a contribuabiluluiY1.
Acest context a rezultat din coroborarea ansamblului probator administrat, astfel:
  Cu ocazia audierii sale în calitate de suspect în cauză, referitor la derularea procedurii de faliment a societății Y2și ”ulterior” lunii martie 2013,inculpatul X5a menționat următoarele:
”..Ulterior, în intervalul martie-aprilie 2013, am fost contactat de reprezentanții Y109 (lichidatorii firmelor intra grup Y16 SA, Y15) care mi-au spus că au avansat cheltuielile necesare derulării procedurii de insolvență care a fost redeschisă și care mi-au solicitat ca și firma Y1 să se înscrie alături de Y16 SA, Y15 la masa credală a Y2  în procedura de insolvență derulată de organele elvețiene.
Din câte îmi amintesc, la jumătatea anului 2013 am efectuat prin societatea mea de avocatură diligențele necesare prin care am înscris și firma Y1 la masa credală a Y2, înaintând documentele în acest sens.
Precizez că am ținut la curent în acest sens și conducerea firmei Y1, care a cunoscut cert despre înscrierea la masa credală a Y2..”.
Având în vedere aceste susțineri precum și rolul de ”intermediar” asumat uneori de inculpatul X5în circuitul de comunicareal deciziilor luate de inculpatul X1inclusiv cu privire la producătorul Y1 (aspect confirmat și de către inculpata X3), rezultă că în mod logic începând cu luna aprilie 2013, aceasta a  cunoscut faptul ”redeschiderii” procedurii de insolvență a firmei Y2(procedură ce fusese anterior doar suspendată).
De fapt, în condițiile în care, la nivelul anului 2013,  procedura de faliment a societății Y2urma să nu se deruleze ”cu rapiditate”  și în contextul posibilității legale ca Y1(firmă pe care în continuare o controla și după ieșirea din insolvență) să primească distribuiri de sume de bani importante în cadrul procedurii  de insolvență a companiei Y2(întrucât societatea respectivă dispunea de creanțe importante de încasat de la beneficiarii externi finali), inculpatul X1și-a schimbat ”optica inițială” (a ”dezinteresului” față de derularea procedurii respective)și a dispus conducerii executive aY1 înscrierea la masa credală a firmei intra-grup elvețiene.
Astfel, prin actul aditional nr.1 (din data de 10.10.2013) la contractul de asistență juridică încheiat, în calitate de client de Y1 (reprezentată legal de inculpata X3) și societatea civilă profesională de avocați ”,,,”, se convenea executarea de către societatea de avocatură respectivă de ”servicii juridice privind recuperarea de către client a creanței pe care acesta o deține împotriva Y2, prin înscrierea la masa credală a Y2 INDUSTRIES în procedura insolvenței deschisă împotriva acesteia din urmă și administrată de Oficiul de Falimente al Districtului Lugano, Elveția”.În acest sens, documentul contractual în cauză a fost semnat în numele părților contractante sus-amintite de către inculpații X3și X5.
   Astfel, potrivit documentelor de la dosarul de faliment al firmei Y2, Lugano(înaintate la dosar, în urma executării de către organele judiciare elvețiene a unei cereri de asistență judiciară internațională emise de către organul român de urmărire penală), în luna octombrie 2013, și societateaY1 s-a înscris la masa credală a firmei Y2 cu suma de 18.203.500 CHF - franci elvețieni (în echivalent lei 65.714.635 lei conform cursului valutar mediu de 3,61 lei/franc elvețian doar de la nivelul lunii  octombrie 2013).
Conform adresei nr.59/24.04.2014 înaintată către Y84 (administratorul judiciar al firmelor Y27 și Y15), inculpata X3(în calitate de director general al Y1) se declara de acord cu demersurile administratorului judiciar respectiv în vederea contractării serviciilor de specialitate ale unei companii externe de consultanță tehnică în vederea recuperării creanțelor datorate debitorului Y2aflat”în  procedura falimentului” (întrucât sumele recuperate ar fi servit și la achitarea creanțelor deținute de Y1față de acest debitor în procedura de insolvență a acestuia administrată de organele elvețiene competente).
Prin cererea înregistrată pe rolul Tribunalului Olt cu nr.9/104/2015, creditorul ANAF-Direcția Regională a Finanțelor Publice Craiova a solicitat deschiderea procedurii de insolvență față de debitoarea Y1motivând că societatea debitoare respectivă datorează bugetului de stat suma de 1.267.806 lei (ultima plată voluntară fiind efectuată la bugetul de stat în data de 14.01.2014). Precizăm că datoriile invocate de creditorul fiscal ANAF-DGRFP Craiova fuseseră stabilite în urma unei inspecții fiscale anterioare efectuate la Y1în cursul anului 2014 și priveau în principal sume datorate cu titlu de TVA (considerat nedeductibil de organele de control fiscal).
   Prin sentința Tribunalului Olt nr..../07.04.2015 s-a dispus deschiderea procedurii generale de insolvență împotriva debitoarei Y1și desemnarea în calitate de administrator judiciar a practicianului în insolvență Y85.
În baza atribuțiilor conferite de instanța, practicianul în insolvență sus-amintit a procedat la notificarea debitoruluiY1(prin adresa nr..../08.04.2015 în registrată în evidența debitorului cu nr...../05.05.2015) cu privire la faptul că împotriva acestuia s-a dispus deschiderea procedurii insolvenței  și că în conformitate cu prevederile Legii nr.85/2014 are obligația să pună la dispoziție documentele prevăzute de art.67 alin.1 din actul normativ respectiv (între care bilanțurile contabile pentru 2013/2014 și balanțele de verificare aferente).
   Urmare notificării respective, în cursul lunii mai 2015, inculpata X3(în calitate de director general al Y1) a transmis practicianului în insolvență și un punct de vedere privind cauzele și împrejurările care au dus la apariția și deschiderea procedurii insolvenței Y1în cadrul dosarului nr.....2015 (a doua procedură de insolvență), în conținutul căruia extrem de relevant este și următorul fragment:
”..Astfel, în prezent, în contextul insolvenței la nivelul grupului Y2ce a afectat mai multe companii din cadrul acestuia, se află în derularemai multe proceduri de insolvență, de reorganizare judiciară și de faliment ale unor companii în care Y1 are interes direct, inclusiv în forma primirii unor compensații, distribuții, plăți ori returnări ale unor importante valori patrimoniale, aferente activităților și operațiunilor desfășurate la nivel de grup de companii.
   Astfel, Y1 a primit deja (virând corespunzător către ANAF-DGRFP Craiova) și va continua să primească distribuiri de sume de bani în cadrul procedurii falimentului companiei Y2 (Elveția), cu sediul în Lugano, Via Vegezzi 6, CH-6901, înregistrată în Registrul Comerțului cantonului Ticino...companie care a operat în cadrul grupului Y2în calitate de regie de vânzări.Y1 este înscrisă în tabelul creditorilor Y2 cu suma de 18.203.500 CHF.
Astfel, în condițiile în care au fost încheiate și sunt încă în curs convenții ale grupului Y2 cu beneficiarii/cumpărătorii de vagoane, urmare cărora aceștia au obligația efectuării de plăți (către Y2) în contul livrărilor de vagoane, respectiv în considerarea înscrierii Y1 în tabelul creditorilor Y2,au fost contractate servicii de specialitate ale unor societăți de avocatură care gestionează recuperarea creanțelor deținute de Y2asupra acestor beneficiari.Până în prezent au fost recuperate proporții însemnate ale unor asemenea sume și se așteaptă finalizarea acestor proceduri, urmând ca în procesul de distribuție a disponibilităților, Y1 – în calitate de creditor al Y2 - să primească sume substanțiale în contul creanței înscrise..”.
Față de toate aspectele prezentate anterior, rezultă în mod evident că ulterior depunerii declarației fiscale 101 în data de 25.03.2013 (practic începând cu luna aprilie 2013), inculpataX3 a cunoscut și realizat faptul că conținutul adresei (înscris în xerocopie) din care rezulta că ”emitentulBiroul Falimente al districtului Lugano comunica martoruluiY82(administratorul scriptic al firmeiY2), în data de 25.03.2013,în legătură cu procedura de faliment a firmei respective că”falimentul a fost închis din lipsă de active în data de 26.11.2012”,nu corespundea realității – întrucât procedura de insolvență a firmei respective se afla în derulare (societatea Y1”participând”la proceduraîn cauză în calitate de creditor înscris la masa credală și în urma ”diligențelor” inculpatei respective (desigur la indicațiile inculpatului X1)).
Prin  urmare, în considerarea reglementărilor procedural-fiscale sus-prezentate, rezultă  că față de situația reală fiscală, inculpata X3 a ascuns față de organele fiscale române sursa impozabilă a Y1 constând în provizioanele nedeductibile fiscal la calculul impozitului pe profit constituite (la data de 31.12.2012) pentru creanțele deținute de această societate la firma Y2  (în valoare de 66.610.205,27 lei), prin omiterea repunerii în fața organelor fiscale (printr-o declarație rectificativă ulterioară depunerii în data de 25.03.2013 a declarației 101 privind impozitul pe profit al societății Y1) a cheltuielilor respective ca venituri  impozabile (deși ulterior lunii martie 2013, Y1  s-a înscris la masa credală a Y2),  cu consecința considerării ca deductibile a cheltuielilor în cauză.
    Totodată față de controlul decizional absolut exercitat de inculpatul X1 asupra conducerii executive a societății Y1 și în intervalul 2013-2015, concluzionăm că în mod logic, acțiunea sus-expusă  de ascundere față de organele fiscale române a sursei impozabile respective a Y1,  a fost exercitată continuu de către inculpata X3, la indicațiile directe/indirecte ale inculpatului X1.
De altfel, martorul M2 (în declarația din 28.10.2015) a confirmat că ”a primit atât de la Y81 cât și de la X2”(subordonata directă pe linie decizională a inculpatului X1) adresa Biroului Falimente al districtului Lugano din 25.03.2013 –aspect relevant întrucât după depunerea de către contribuabilul Y1adeclarației fiscale 101, în mod evident și pe palierul decizional superior al grupului Y2(unde activa inculpatulX1)s-a realizat faptul conținutului nereal al înscrisului în cauză (ce a stat la baza considerării deductibilității cheltuielilor înregistrate cu provizioanele pentru creanțele deținute deY1la firmaY2), în condițiile ”diligențelor” întreprinse pentru înscrierea firmelor Y27, Y15 și Y1la masa credală a firmei intra-grup elvețiene (ce vizau desigur o procedură de insolvență ”în derulare”).
   De asemenea dacă ar fi existat o hotărâre definitivă de închidere a procedurii de faliment a firmei Y2, aceasta nu putea fi pronunțată fără informarea administratorului/acționarului majoritar indirect X1(care era și una din persoanele împuternicite pe conturile acestei societăți din România)iar în contextul în care Y1era și reprezentantul fiscal în România al firmei Y2,în mod cert,atât anterior cât și ulterior depunerii de către contribuabilul Y1adeclarației fiscale 101, au existat ”discuții” între managementul grupului Y2 și conducerea Y1despre ”problema” tratamentului fiscal al creanțelor intra-grup datorate acestui producător (incluzând și creanțele față de Y2) și care în mod voit nu fuseseră incluse în planul de reorganizare - neputându-se deci accepta că inculpatul X1, în calitatea sa de decident principal  nu a cunoscut situația firmei intra-grup  respective.
 Coroborând aceste elemente, concluzionăm că acțiunea sus-expusă de ascundere a sursei impozabilă a Y1 constând în provizioanele nedeductibile fiscal la calculul impozitului pe profit constituite (la data de 31.12.2012) pentru creanțele deținute de această societate la firma Y2  (în valoare de 66.610.205,27 lei),a fost determinată de dispoziția în acest sens a inculpatului X1.
Intenția de ascundere a sursei impozabile respective în scopul sustragerii de la plata impozitului pe profit datorat bugetului de stat, rezultă de altfel neîndoielnic și când cu ocazia efectuării unor verificări fiscale (”ce priveau șiimpozitul pe profit”) la contribuabilulY1, în intervalul mai-iunie 2015, inculpata X3(în exercitarea rezoluției de evaziune fiscală determinate de inculpatul X1)a prezentat inspectorilor fiscalicopia aceleiași adrese emise de Biroul de Falimente din Lugano (cantonul Ticino-Elveția) din care rezulta nereal că la Y2 a fost definitiv închisă procedura de faliment,astfel:
Potrivit procesului-verbal înregistrat cu nr.1..../29.05.2015 al Direcției Generale Regionale a Finanțelor Publice Craiova – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Olt, Serviciul Inspecție Fiscală Contribuabili Mijlocii, o echipă de inspectori din cadrul organului fiscal respectiv s-a deplasat,în perioada 12.05.2015 – 29.05.2015,la sediul Y1pentru efectuarea unui control inopinat având ca obiectivimpozitul pe profit pentru perioada 01.01.2009-31.03.2015și TVA pentru perioada 01.08.2012-31.03.2015.
  Conform înscrisurilor din dosar aferente inspecției fiscale respective, având în vedere întrebările adresate de către inspectorii fiscali privind dovada îndeplinirii condițiilor de deductibilitate pentru ”cheltuielile cu provizionul constituit pentru Y2 , Elveția” și ”demersurile întreprinse pentru recuperarea creanței de la Y2 , Elveția”, prin adresa înregistrată cu nr.12/15.06.2015, Y1(semnată deinculpata X3ce reprezenta contribuabilul respectiv) a comunicat următoarele aspecte (pct.1 și 3 din adresă):
-”La data întocmirii și depunerii de către Y1 a declarației 101 privind impozitul pe profit aferent anului 2012, respectiv la data de 25.03.2013,Y1 a obținut confirmarea din partea Biroului Falimente al districtului Lugano, cantonul Ticino, privind faptul că falimentul societății Y2 a fost închis la data de 26.11.2012.
Atașăm adresa din 25.03.2015 transmisă de către Biroului Falimente al districtului Lugano către administratorul Y2 împreună cu traducerea sa autorizată”.
-”În condițiile în care contra Y2 a fost deschisă procedura falimentului, Y1 a efectuat demersurile de înscriere a creanței sale în tabelul creditorilor debitoarei”.
După cum se poate cu ușurință observa inculpata X3 a prezentat inspectorilor fiscali ”situația unei proceduri de faliment a firmei Y2definitiv închise la 26.11.2012”, invocând în acest sens  adresa (în copie) din 25.03.2015 transmisă de către Biroul Falimente al districtului Lugano(pe care a atașat-o împreună cu traducerea acesteia la răspunsul comunicat) și omițând totodată să precizeze că efectuarea de către Y1 a demersurilor de înscriere a creanței sale în procedura de insolvență a Y2, s-a realizat doarulterior datei de 25.03.2013(întrucât logic ar fi semnificat existențaunei proceduri de insolvență ”în derulare” și după 26.11.2012).
   În condițiile în care inculpata X3, anterior (în cursul lunii mai 2015),tocmai comunicase administratorului judiciar Y85 că ”Y1 a primit deja (virând corespunzător către ANAF-DGRFP Craiova) și va continua să primească distribuiri de sume de bani în cadrul procedurii falimentului companiei Y2 (Elveția), cu sediul în Lugano”– din modul de concepere al răspunsurilor sus-expuse comunicate inspectorilor fiscali și prin prezentarea către aceștia a aceleiași adrese emise de Biroul de Falimente din Lugano(document al cărei conținut era nereal în interpretarea că ”procedura de faliment a firmei Y2  fusese închisă definitiv de către organele competente elvețiene”), rezultă în mod evident intenția acesteia de ascundere a sursei impozabilea Y1 constând în provizioanele nedeductibile fiscal la calculul impozitului pe profit constituite (la data de 31.12.2012) pentru creanțele deținute de această societate la firma Y2  (în valoare de 66.610.205,27 lei).
    În mod cert acțiunea sus-amintită a fost implicit determinată de o decizie în acest sens a inculpatuluiX1,întrucât raportat la”răspunsul” comunicat inspectorilor fiscali din cadrul ANAF-DGRFP Craiova, inculpata X3s-a consultat neîndoielniccu managementul grupului Y2(acționarul majoritar al Y1, ce era controlat indirect de X1) – inculpata sus-amintită confirmând că ”..nu a avut putere de decizie (la firmele din grupul Y2) undea executat dispozițiile primite de la X1, X2 și de la X5(ultimii doi fiind doar intermediari subordonați ce comunicau deciziile inculpatului X1)”.
”Răspunsurile” sus-prezentate comunicate Direcției Generale Regionale a Finanțelor Publice Craiova – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Olt de către inculpata X3(în numele contribuabilului Y1) prin adresa nr..../15.06.2015, au fost reținute corespunzător de către organul fiscal sus-indicat în conținutul raportului de inspecție fiscală nr.F-OT ...23.06.2015(înregistrat în evidențele Y1 cu nr....30.06.2015) – document care practic finaliza constatările reținute cu ocazia controlului fiscal respectiv și în cuprinsul căruia  (la pg.20) se preciza că ”creanțele care erau laY2  Elveția în sumă de 64.637.274 lei au fost trecute în conturi de provizioane..și din nota explicativă dată de administratorul X3 rezultă faptul că Y2  Elveția s-a lichidat în data de 16.11.2012.De asemenea singurul demers pe care Y1 l-a efectuat ca să recupereze aceste creanțe, așa cum rezultă din aceeași notă explicativă a fost acela că Y1 a efectuat demersuri de înscriere a creanței sale în tabelul creditorilor debitoarei”.
Față de aspectele astfel reținute, conform capitolului VII (”Sinteza constatărilor fiscale” – pg.21) al raportului de inspecție sus-indicat, organul fiscal de controlnu a calculat și reținut în sarcina contribuabilului Y1 impozit pe profit suplimentar de plată aferent intervalului 01.01.2009 – 31.03.2015.
  Conform probatoriului administrat, în contextul cercetărilor penale ce erau deja efectuate la acel moment pe diverse paliere raportat la activitatea producătorului Y1, organele de cercetare penală au solicitat organului fiscal de control reverificarea anumitor aspecte relevante  - motiv pentru care în intervalul 25.06.2015-09.07.2015, aceiași echipă de inspectori din cadrul Direcției Generale Regionale a Finanțelor Publice Craiova – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Olt, Serviciul Inspecție Fiscală Contribuabili Mijlocii s-a deplasat la sediul contribuabilului respectiv pentru efectuarea unui nou control inopinat.
Astfel, potrivit procesului-verbal înregistrat cu ,,,, al Direcției Generale Regionale a Finanțelor Publice Craiova – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Olt, prin adresa nr.,,,, Inspectoratul de Poliție Județean Olt – Biroul de Investigare a Criminalității din Mediul de Afaceri a solicitat organului fiscal sus-amintit efectuarea unui control inopinat în scopul explicit al verificării și ”modului de înregistrare în contabilitate și tratamentul fiscal aplicat creanțelor deținute de Y1 la Y2 (Lugano, Elveția)și la Y2 ()”.
Conform acestui proces-verbal, în urma verificărilor efectuate, inspectorii fiscali au constatat că raportat la cheltuielile  considerate deductibile fiscal privind provizioanele constituite (în luna decembrie 2012) pentru creanțele față de Y2, Lugano,societatea Y1 nu îndeplinea condițiile legale de deductibilitate atât sub aspectul dispozițiilor art.22 alin.1 lit.j pct.4 din Legea nr.571/2003 privind Codul Fiscal(întrucât firmele respective erau persoane afiliate în sensul art.7 pct.21 lit.c (iii)) cât și al prevederilor art.21 alin.2 lit.n pct.1 din același act normativ (întrucât pentru Y2nu se pronunțase o hotărâre definitivă de închidere a procedurii de faliment).
În legătură cu acest ultim aspect, în conținutul aceluiași proces verbal de control, cei doi inspectori fiscali au reținut că procedând la consultarea site-ului fusc.ch(pagina oficiala a registrului comertului din Elvetia) – a cărui traducere oficiala au  anexat-o , rezulta faptul că”pentru Y2 nu s-a pronunțat o hotărâre definitivă de închidere a procedurii de faliment..această societate fiind în procedura de faliment , dar aceasta procedură de faliment a fost suspendată”, contrar celor afirmate cu ocazia inspecției fiscale precedente (finalizată cu raportul de inspecție din 23.06.2015) de administratorul societatiiX3 si prezentate prin ”adresa-copie a Biroului de Falimente din Districtul Lugano către Y82-fost manager”  - înscris ce fusese comunicat în același context inspectorilor fiscali de către inculpata respectivă.
În continuare, potrivit aceluiași document de control, echipa de inspecție fiscală a concluzionat în sensul ”solicitării organelor de cercetare penală pentru verificarea inducerii în eroare a organelor fiscale cu consecințe fiscale grave respectiv înregistrarea în conturi de cheltuieli deductibile a sumei de 64.637.274 lei, având drept urmare diminuarea impozitului pe profit datorat – fiind calculat un impozit pe profit suplimentar în sumă de 8.300.534 lei ce trebuia declarat și achitat la bugetul de stat”.
  Prin urmare este evident că în realizarea controlului fiscal inițial (derulat în intervalul mai-iunie 2015 și finalizat prin raportul de inspecție nr.325/23.06.2015), reprezentanții organului de inspecție fiscală ”au luat de bună”(au considerat veridică)adresa-copie a Biroului de Falimente din Districtul Lugano (înscris invocat și prezentat de inculpata  X3), pentru ca în contextul controlului fiscal ulterior (efectuat în perioada iunie-iulie 2015, la solicitarea unui organ de cercetare penală) după consultarea site-ului registrului comerțului din Elveția (cantonul Ticino), să constate că documentul respectiv nu reflectă realitatea.
Finalizarea ultimei acțiuni de control s-a făcut prin procesul verbal înregistrat cu nr.181834/22.07.2015, document prin care același organ fiscal de control reținând și aspectele sus-menționate a concluzionat în sensul sesizării organului de urmărire penală sub aspectul săvârșirii infracțiunii de evaziune fiscală.
 Referitor la ”folosirea” adresei-copie a Biroului de Falimente din Districtul Lugano față de organele fiscale române, inculpatul X5(în declarația de suspect din data de 19.01.2021) ”s-a delimitat de acțiunea de utilizare a acestui înscris”, precizând următoarele:
”...Nu am cunoscut despre posibila prezentare a adresei emise de către biroul de falimente din Lugano care atesta lichidarea inițială a firmei Y2 către organele fiscale române în anii 2014-2015 decât cu ocazia derulării controlului fiscal din 2015 când am înțeles mai exact care au fost consecințele fiscale ale primei proceduri de insolvență.
    ..Revin și precizez că am aflat la sfârșitul controlului fiscal din 2015 că firma Y1 a ieșit din procedura de insolvență cu o datorie de aproximativ 10.000.000 de lei către fiscul român, și nu am cunoscut despre utilizarea adresei emise de biroul de falimente din Lugano și obținute de mine în contextul pe care l-am precizat anterior, ulterior anului 2013..”.
Raportul de expertiză contabilă judiciară,,, (conform răspunsului formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.D.punctul 12) coroborat cu  procesul verbal de analiză din data de 05.01.2016 al organului de urmărire penală  respectiv procesele verbale cu,,, și ,,, al Direcției Generale Regionale a Finanțelor Publice Craiova, concluzionează în sensul neîndeplinirii condițiilor legale fiscale de deducere a cheltuielilorconstând în provizioanele constituite (la data de 31.12.2012) pentru creanțele deținute deY1 la firma Y2  în sumă de valoare de 66.610.205,27 lei - înregistrarea în contul de cheltuieli deductibile a acestora având consecințafiscală a diminuării bazei impozabile a firmei Y1 cu suma de 53.851.270, 27 lei (66.610.205,27 lei minus pierderea fiscală de 12.758.953 lei la 31.12.2012) și implicit a nedeclarării și neplății către bugetul de stat a unui impozit pe profit aferent exercițiului fiscal 2012 în cuantum de 8.616.203,24 lei.
Sintetizând, din coroborarea materialul probator administrat sus-prezentat, concluzionăm în sensul că în intervalul aprilie 2013-iunie 2015, inculpata X3, în calitate de director general al contribuabilului Y1 (societate deținută de inculpatul X1 prin acționarul majoritar Y2 (Y2)  și prin urmare afiliată firmei intra-grup Y2  - Elveția), cunoscând faptul că procedura de faliment a societății  elvețiene respective derulată de către organele competente elvețiene se află în desfășurare (neexistând o hotărâre definitivă de închidere a falimentului firmei Y2) și folosindu-se de existența ”unei copii” de pe o adresă emisă de Biroul de Falimente din Lugano (cantonul Ticino-Elveția) din care rezulta că la Y2 a fost închisă ”anterior” procedura de faliment (aspect nereal, procedura de faliment a firmei respective fiind doar suspendată), în exercitarea aceleiași rezoluții infracționale, la solicitarea inculpatului X1, a ascuns față de organele fiscale române sursa impozabilă a Y1 constând în provizioanele nedeductibile fiscal la calculul impozitului pe profit constituite (la data de 31.12.2012) pentru creanțele deținute de această societate la firma Y2  (în valoare de 66.610.205,27 lei), prin omiterea repunerii în fața organelor fiscale (printr-o declarație rectificativă ulterioară depunerii în data de 25.03.2013 a declarației 101 privind impozitul pe profit al societății Y1) a cheltuielilor respective ca venituri  impozabile (deși ulterior lunii martie 2013, Y1  s-a înscris la masa credală a Y2), cu consecința considerării ca deductibile a cheltuielilor în cauză  și prin prezentarea față de inspectorii fiscali (cu ocazia verificărilor din intervalul mai-iunie 2015) a unei copii de pe aceiași adresă emisă de Biroul de Falimente din Lugano (cantonul Ticino-Elveția) din care rezulta nereal că la Y2 a fost închisă procedura de faliment, cu consecința finală a diminuării bazei impozabile a firmei Y1 cu suma de 53.851.270, 27 lei  și implicit a nedeclarării și neplății unui impozit pe profit aferent exercițiului fiscal 2012 în cuantum de 8.616.203,24 lei.

•	
IV.ACȚIUNEA DE DELAPIDARE A SUMEI DE 2.583.317,89 lei DIN PATRIMONIUL Y1 REALIZATĂ(ÎN INTERVALUL APRILIE 2013-IANUARIE 2015)  PE COORDONATELE UNUI GRUP INFRACȚIONȚIONAL ORGANIZAT ȘI DERULAREA ULTERIOARĂ A CIRCUITULUI FINANCIAR DE SPĂLARE
   Astfel, conform probatoriului, ulterior închiderii procedurii de insolvență a societății Y1, pe coordonatele unui grup infracțional constituit împreună cu inculpații X3 și X4 (și la care a aderat și inculpatul X5),inculpatulX1 (în calitate de lider al grupului)a acționat constant, în exercitarea aceleiași rezoluții infracționale, în intervalul aprilie 2013-ianuarie 2015, pentru a-și însuși și ultimele lichidități ale societății Y1,sub aparențaderulării unor împrumuturi frauduloase ce au justificat transferul sumelor aferente către societăți afiliate (controlate tot de inculpatul X1), de unde au fost supuse la indicațiile acestuia unui mecanism de spălare (ce a fost exercitat și facilitat împreună cu inculpații X5 și X4).
A rezultat astfel că, începând cu luna aprilie 2013,inculpatulX1 împreună cu inculpații X3 și X4, a constituit un grup infracțional organizat (la care în cursul lunii aprilie 2013 a aderat și inculpatulX5) în vederea comiterii infracțiunilor de delapidare și spălare a banilor, grup ce a acționat coordonat până în luna ianuarie 2015, în scopul însușirii în interesul financiar al inculpatuluiX1a disponibilităților bănești din patrimoniul firmei Y1 (societate pe care X1o controla prin acționarul majoritar Y2 (Y2) )), sub aparența derulării unor contracte de împrumut cu caracter fraudulos cu firma afiliată Y49 București (pe care similar inculpatul respectiv o controla), prin intermediul cărora suma totală de 2.583.317,89 lei reprezentând sume de bani aflate în conturile bancare, de trezorerie și în contul fiduciar al Y1  respectiv prețul unei creanțe cesionate (aparținând Y1 ), a fost transferată/încasată fie direct către/în conturile Y49 București, fie din dispoziția Y49 București către conturile altor societăți interne/externe (pe care similar inculpatulX1le controla), acțiuni urmate de derularea unor circuite financiare de spălare (la capătul cărora sumele rulate erau fie retrase în numerar/transferate în alte conturi bancare, în interesul acestuia financiar).
   În acest sens reiterăm faptul că prin sentința nr..../15.10.2012,judecătorul-sindic din cadrul Tribunalului Olt-Secția Civilă, de Contencios Administrativ și Fiscala dispus închiderea procedurii reorganizării debitoruluiY1și reinserția acestei societăți în activitatea comercială.
În ceea ce privește ”reinserția” în activitatea comercială, deși ulterior ieșirii din insolvență societatea Y1 avea teoretic  obligația de a-și desfășura activitatea de producție potrivit obiectului principal de activitate, ținând cont că după preluarea anterioară (în iulie 2012) a patrimoniului făcută de Y67producătorul respectiv nu mai deținea bunuri (”cu excepția unor creanțe intra-grup de recuperat”), acest fapt era imposibil de realizat.
 Practic după ieșirea din procedura de reorganizare, singura activitate a societății Y1consta în gestionarea datoriilor față de bugetul de stat și recuperarea creanțelor pe care le avea de încasat de la diverșii creditori.
 Așa cum am precizat și anterior, în contextul insolvenței la nivelul grupului Y2ce a afectat mai multe companii din cadrul acestuia, la nivelul anului 2013,se aflau în derulare mai multe proceduri de reorganizare judiciară și de faliment ale unor companii în care Y1 avea un interes financiar direct, în forma primirii unor importante sume de bani datorate, aferente activităților și operațiunilor desfășurate la nivel acestui grup de companii – aspect, care a prezentat o ”importanță” deosebită pentru inculpatul  X1careși după ieșirea  din insolvență a Y1, ”a tratat” această societate ca o ”simplă anexă” pentru procurarea de lichidități în interes financiar propriu.
  În acest sens (așa cum vom prezenta în detaliu), inculpatul X1”a beneficiat de sprijinul”persoanelor subordonate/colaboratoare din cadrul Y1și a unor societăți afiliate interne/externe (în speță, inculpațiiX3,X4și X5) pentru a justifica scriptic și a creea aparența de legalitate pentru efectuarea (în interesul final financiar propriu) de transferuri frauduloase de sume de bani din patrimoniul firmei Y1iar ulterior pentru a derula circuitul acestora de spălare, după cum urmează:
Astfel, reiterăm că și în intervalul aprilie 2013- ianuarie 2015, inculpatul X1 a avut în continuare controlul decizional asupra conducerii executive a societății Y1 – atât prin intermediul directorului general X3cât și al consiliului de administrație (unde reprezentanții subordonați din cadrul acționarului Y2aveau votul majoritar).Acest control asupra deciziilor executive de la nivelulY1, precizăm din nou, a fost confirmat de altfel și de inculpata X3(în declarația de suspect din 27.04.2016).
În scopul controlării  mai eficiente a sumelor de bani ce urmau să fie încasate deY1, din dispoziția inculpatului X1s-a deschis un cont bancar fiduciar alY1de cătresocietatea de avocatură Y44 – societate civilă de avocaturăadministrată de inculpatul X5, membru aderant al grupului infracţional, persoană ce a fost ulterior implicată în mecanismul fraudulos de transfer și spălare  a sumelor de baniprovenite din conturile societății respective.
   În acest sens, prin contractul de fiducie autentificat notarial cu nr.....05.04.2013 (semnat în numele Y1de inculpata X3), societatea civilă de avocaturăY44 se angaja (în schimbul unui onorariu lunar de 3500 euro) să administreze în numele și pe seama ”clientului” Y1orice sume de bani virate de către această firmă sau în numele acesteia în contul bancar (contul fiduciar) deschis de către societatea sus-menționată de avocatură la ... Bank.Practic întrucât inculpatul X5controla societatea de avocatură Y44, acesta implicit a devenit în baza contractului de fiducie respectiv un adminstrator faptic al contului fiduciar alY1(unde erau încasate în numele acestei firme sume de bani).
   Din coroborarea probatoriului cauzei privit prin prisma acțiunilor de delapidare derulate ulterior, concluzionăm faptul că motivația reală a deschiderii acestui cont fiduciar al Y1de către societatea de avocatură Y44, l-a constituit doar intențiainculpatului X1de ”accesare rapidă” a disponibilităților bănești ale acestei societăți – inculpatul X5fiind”o persoană/reprezentant de încredere”a inculpatului sus-indicat (persoană ce era implicată de mult timp în procedura de reprezentare/asistare legală pentru diverse firme controlate de inculpatul X1).Astfel, inculpata X2a precizat că inculpatul X5era ”avocatul personal al inculpatului X1” (cabinetul acestuia de avocatură redactând  termenii documentelor contractuale în care erau implicate firmele din grupul Y2) iar inculpata X3a susținut de asemenea că același inculpat ”era cel ce gestiona marea parte a afacerilor numitului X1”–inculpatul X5confirmând că ”încă din 2002” a acordat servicii de consultanță juridică pentru diverse firme controlate de inculpatul X1.
  În acest context, inculpatul X1a început exercitarea acțiunii de delapidare a unor sume de bani aflate în conturile societății Y1, cu justificarea tipicăa”unui împrumut”acordat unei alte societăți interne pe care o controla (societate care însă nu era inclusă în cadrul grupului Y2și care nu avusese vreo ”colaborare” anterioară cu Y1)  și anume firma Y49București.
Referitor la acest aspect, inculpata X3amenționat următoarele:
”..La sfârșitul lunii martie 2013, în contul Y1 se aflau disponibilități bănești iar X1 în calitate de beneficiar real al acționarului majoritar mi-a solicitat un împrumut pentruY49 București.I-am spus că nu pot acorda împrumuturi unor societăți neafiliate și atunci X1 a intrat ca acționar în societatea mai sus-menționată.De toată documentația necesară împrumutului s-a ocupat societatea de avocatură Y44.Contractul de împrumut l-am semnat cu Y49 București reprezentată de X4 care avea un mandat semnat de administratorul Y49 București”.
Într-adevăr conform documentelor din dosar, prin Hotărârea Adunării generale a asociaților Y49din data de 29.03.2013 (adoptată de asociatele X11și Y86) se aproba majorarea capitalului social al acestei firme prin cooptarea unui ”nou asociat” în persoana inculpatului X1care urma astfel să dețină o cotă de 33,34% din capitalul social al acestei societăți.
Y49 București este o societate înfiinţată  în  2001,având ca principal obiect de activitate ”prelucrarea datelor, administrarea paginilor web şi activităţi conexe”iar începând cu data de 13.09.2010 a avut administrator pe numita Y87.
 În realitate, conform probatoriului administrat, și anterior datei de 29.03.2013, inculpatulX1 a fost persoana care a administrat faptic activitatea societății Y49București(una din multele societăți interne controlate de acesta) prin intermediul inculpatului X4 – persoană cu privire la care reiterămpoziția acestuia de”angajat de încredere/reprezentant/interpus/intermediar în probleme financiare al inculpatului X1”, aspect confirmat de către inculpații X5și X2, recunoscut implicit de către inculpatul X1și carerezultă de altfelîn cauză șidin analiza extraselor conturilor bancare deschise de inculpatul X4(pe numele său)la unitatea bancară ... București – Agenția Trusești.
De altfel punctual referitor la poziția inculpatului X4în cadrul firmei Y49,inculpatul X5aconfirmat (în declarația de inculpat din 04.03.2021)că acesta a avut și calitatea de director economic respectiv de reprezentant/împuternicit pe conturile firmei Y49, unde executa instrucțiunile și dispozițiile lui X1.
Totodată, martora Y87 (persoana care a figurat ca administrator scriptic al Y49și care și în intervalul 2012-2015 a fost angajată în cadrul altor firme tip media controlate de inculpatul X1), în declarațiile din 18.04.2016 și 15.02.2021 a precizat că în fapt ”nu a exercitat atribuțiile de administrator, nu a semnat acte bancare și nu are cunoștință de tranzacțiile efectuate de această societate”-respectivul martor confirmând de asemenea că inculpatulX4îndeplinea funcția de ”director financiar/economic” în cadrul acestei societăți.
   Față de aspectele probatorii sus-prezentate rezultă deci evident că la nivelul lunii martie 2013, intrarea inculpatului X1în ”acționariatul” societățiiY49București(pe care oricum o controla faptic), a servit doar la crearea unei ”aparențe de bună-credință” prin invocarea caracterului afiliat al acestei firme cu societatea Y1raportat la ”împrumutul preconizat”(având în vedere că împrumutul ”viza” o altă societate care până la acel moment nu avusese relaţii comerciale cu împrumutătorul).
   Într-adevăr,conform contractului de împrumut din data de 04.04.2013, încheiat între societatea Y1(în calitate de împrumutător) și Y49București(în calitate de împrumutat) întrucât ”împrumutatul necesita fonduri operaționale, împrumutatătorul accepta să acorde acestuia cu titlu de împrumutsuma de până la 2.000.000 lei”,în mai multe tranșe, cu un termen de rambursare de 12 luni (care începea să curgă de la data punerii la dispoziție a primei tranșe de împrumut).
    Contractul de împrumut respectiv a fost semnat în numele Y1de către inculpata X3iar în numele Y49Bucureștidecătre inculpatul X4 – ultimul inculpat fiind mandatat în acest sens printr-o împuternicire semnată de către administratorul scriptic Y87.
    Referitor la emiterea acestei împuterniciri, martora Y87a precizat(în declarația din 18.04.2016) că ”a semnat împuternicirea deoarece a refuzat să semneze acest contract de împrumut” – martora respectivă susținând că ”în primăvara anului 2013, a primit la birou un contract de împrumut și neînțelegând despre ce este vorba, a refuzat să-l semneze, returnând contractul lui X4”.Potrivit aceleiași martore, ”ulterior nu a cunoscut dacă s-a semnat sau nu contractul și nici ce sume s-au plătit de la Y1 în cadrul acestui contract”.
De menționat că la data semnării de către inculpata X3(în numele împrumutătoruluiY1)a contractului de împrumut sus-indicat (în 04.04.2013), societatea în cauză nu avea ”un consiliu de administrație legal constituit” (desemnarea noului consiliu de administrație realizându-se abia ulterior conformHotărârii Adunării Generale Ordinare a Acționarilor Y1nr.1/03.09.2013 – organ de conducere convocat doar în urma solicitării acționarului minoritar Y56șiîn baza unei hotărâri judecătorești în acest sens)iar semnarea contractului s-a făcut de cătreinculpata X3 fără a avea chiar vreo aprobare formală în acest sens din partea consiliului de administrație ”existent”(și care anterior prin decizia din 06.03.2013dispusese numirea inculpatei respective în funcția de director general al Y1).
  În ceea ce privește ”justificarea” semnării contractului de împrumut din 04.04.2013, inculpata X3aprecizat următoarele aspecte:
”..La începutul lunii aprilie 2013, pe conturile societății Y1  a fost înființat un titlu executoriu de către un fost creditor Y88....În aceste condiții, X1 și X5 au argumentat necesitatea împrumutului către Y49 București prin riscul de a fi executați de către Y88, acest lucru resimțindu-l ca o presiune și obligativitate de a vira banii în conturile Y49 București din contul Y1..”.
”Explicația împrumutului” sus-precizatăa fost confirmată direct și de către inculpatul X1(în declarația de suspect din 27.04.2016) care a justificat împrumutul respectiv prin necesitatea ”evitării executării (Y1) din partea unei firme din Craiova” și personal prin ”nevoia urgentă de lichidități” cât și indirect de către inculpatul X5(în declarația de suspect din  19.01.2021) a care a justificat ”necesitatea” deschideriide către Y44  a unui cont fiduciar a Y1prin ”existența posibilității ca sumele de bani existente în contul Y1 să fie executate de foști creditori ce au fost eliminați la masa credală”.
  În realitate însă justificarea ”încheierii formale” a contractului de împrumut din 04.04.2013 prin ”evitarea riscului  executării silite a Y1de către foști creditori înscriși la masa credală în cadrul procedurii de insolvență derulate anterior” nu dovedește decât reaua-credință a inculpatului X1(în sensul intenției de însușire în interes personal a sumelor ”împrumutate” – aspect realizat pe deplin de inculpații X3și X5), întrucât în baza prevederilor Legii nr. 85/2006 privind procedura insolvenței în mod cert acest ”risc” era absolut legal imposibil.
Astfel, conform art.137 alin.2 din Legea nr.85/2006, ”la data confirmării unui plan de reorganizare, debitorul este descărcat de diferența dintre valoarea obligațiilor pe care le avea înainte de confirmarea planului și cea prevăzută în plan”.
  Prin urmare, în speță, urmare confirmării planului de reorganizare a Y1prin sentința nr.1302/26.09.2011 pronunțată de judecătorul-sindic din cadrul Tribunalului Olt, Y1 a fost legal descărcată de toate obligațiile de plată anterioare deschiderii procedurii insolvenței, cu excepția celor cuprinse în plan (în programul de plați).
În consecință, în temeiul textului legal sus-menționat, la data de 26.09.2011 (data confirmării planului de reorganizare), Y1  a fost descărcată de obligațiile de plată anterioare deschiderii procedurii insolvenței inclusiv deci față de creditorii chirografari/bugetari (ce au primit 0% prin plan și programul de plați).
   Ulterior planul confirmat de reorganizare (având la bază ”strategia frauduloasă de subevaluare” expusă anterior) a fost implementat, astfel că la data de 15.10.2012 prin sentința nr.946 ajudecătorului-sindic din cadrul Tribunalului Olt, procedura reorganizării judiciare a Y1 a fost închisă, în baza prevederilor art.132 alin.1 din Legea nr.85/2006 care prevede că ”o procedură de reorganizare prin continuarea activității...va fi închisă, prin sentință, în urma îndeplinirii tuturor obligațiilor de plată asumate în planul confirmat”.
Concluzionând, în urma închiderii procedurii de reorganizare judiciară, Y1redevenise o entitate ”în funcțiune”, dispunându-se reinserția sa în circuitul comercial normal, descărcată legal de toate obligațiile de plată anterioare deschiderii procedurii insolvenței.
   Față de aceste aspecte, este evident că în situațiile în care față de Y1 ulterior închiderii procedurii de reorganizare, ar fi început derularea procedurii de executare silită, în baza cererilor unor ”foști creditori” care cu rea credință/din eroare nu precizează situația reală de fapt a titlului executoriu pus în executare (ce privește creanțe născute în baza unui act juridic încheiat anterior datei deschiderii procedurii de insolvență, din raporturi juridice anterioare), orice contestație la executare formulată ar fi fost în mod cert admisibilă, prin constatarea caracterului nelegal al oricărui act de executare.
   De altfel raportat la cazul particular al cererii de executare silită depusă de ”fostul creditor” Y29 Craiova, concluzia sus-prezentată a fost realizată pe deplin și de către executorul judecătoresc investit cu cererea de executare silită respectivă.Astfel, înprocesul verbal din data de 11.04.2013 întocmit de executorul judecătoresc Y90 (din cadrul Biroului Executor Judecătoresc ”Y90” din circumscripția Curții de Apel Craiova) au fost consemnate următoarele:
”...Astăzi, data de 11.04.2013, ora 9:00, s-a prezentat creditoarea Y29, prin administrator M21 și debitoarea Y1, prin avocat Y89, la invitația executorului judecătoresc.
Debitoarea Y1, prin avocat Y89, aduce la cunoștința părților prezente că a formulat contestație la executare, depunând un set de înscrisuri în susținerea contestației și solicită executorului judecătoresc și creditorului să dispună ridicarea popririlor înființate până la soluționarea contestației la executare.De asemenea, precizează că renunță la orice acțiune împotriva executorului judecătoresc pentru eventualele prejudicii având în vedere că acesta nu a cunoscut situația de fapt a titlului executoriu pus în executare, precizând că în situația în care se va respinge contestația la executare, în 5 zile de la rămânerea definitivă a soluției în contestație va consemna integral debitul datorat și cheltuielile de executare pe seama și la dispoziția executorului judecătoresc.
CreditoareaY29, prin administrator M21, precizează că nu are cunoștințe de drept, că nu a pus în executare cu rea-credință, motiv pentru care este de acord să ridice popririle înființate doar până la soluționarea definitivă a contestației, dovedindu-și astfel buna-credință în exercitarea drepturilor procesuale.
  Pentru aceste motive, executorul judecătorescY90 dispune ridicarea popririlor înființate pe conturile debitoarei Y1, eliberând în acest sens adrese de deblocare către ... Bank, ...., ..., Trezoreria ...”.
Aspectul sus-precizat a fost cunoscut de inculpatul avocatX5(care prin societatea sa de avocatură acorda servicii de consultanță juridică și firmeiY1) – ”avocatul Y89” indicat în conținutul procesuluui verbal sus-amintit activând de altfel în cadrul Y44(aspect care rezultă din conținutul înscrisurilor depuse de inculpatul X5princererea/memoriu din 09.12.2021 –Anexa B 4).
   Similar și inculpata X3aconfirmat faptul că a realizatlipsa oricărui suport legal a procedurii de executare silită demarată de ”fostul creditor”Y87, menționând astfel:
”La începutul lunii aprilie 2013, pe conturile societății Y1  a fost înființat un titlu executoriu de către un fost creditor Y88.Acesta solicita o creanță ajustată prin planul de reorganizare Y1  la 0 lei.Procedura de reorganizare fiind închisă la data executării, acesta nu mai avea nicio creanță asupra Y1, mai mult decât atât, din informațiile pe care le-am primit de la angajații societății, această societate acționase în judecată și pierduse posibilitatea recuperării acelor sume”.
  De altfel, intenția de însușire de sume de bani din patrimoniul Y1  rezultă și din faptul că ulterior încheierii procesului verbal din 11.04.2013(prin care practic a încetat ”riscul” de indisponibilizarea sumelor din conturile acestei societăți), în baza contractului ”formal” de împrumut din 04.04.2013,au continuat (după cum vom expune în continuare) acțiunile de transfer de sume de bani din conturileY1deschise la .., ... Bank și Trezoreria ... respectiv din contul fiduciar alY1(deschis la ... Bank de cătreY44).     
    În acest sens, inculpataX3a recunoscut că a realizat interesul financiar propriu al inculpatului X1raportat la încheierea/derularea împrumuturiloracordate societății Y49București,precizând următoarele:
”..Pot spune faptul că am acordat împrumuturi la instrucțiunea acționarului majoritar prin beneficiarul final X1 către o societate a cărui beneficiar final era tot X1.
  Referitor la relațiile cu privire între mine și X1, X5, fac precizarea că nu am făcut parte din grupul care lua decizii, dimpotrivă, am primit toate deciziile după ce au fost luate, nu le-am înțeles pe toate, dar le-am executat în virtutea păstrării locului de muncă”.
Cunoaștereadecătre inculpațiiX3și X5a cadrului legal prezentat anterior (prevăzut prin dispozițiile Legii nr.85/2006 privind procedura insolvenței) ce reglementa în sensul imposibilității executării silite în baza unei creanțe anterioare deschiderii procedurii insolvenței și neincluse în planul de reorganizare confirmat, rezultă cert și din analiza conținutului diverselor contestații la executare (aflate la dosar) formulate în intervalul 2013-2015 de către contestatorul Y1 împotriva unor diverse ”încercări” de executare silită în baza unor cereri formulate de ”foști creditori” –”căi de atac/acțiuni” semnate în numele contestatorului respectiv de către inculpata X3, context în care acesta a ”beneficiat” și de serviciile de consultanță juridică ale societății de avocatură Y44 (în baza contractului de asistență juridică încheiat în data de 15.03.2013).
Raportat la inculpatul X4având în vedere poziția acestuia de angajat de încredere/reprezentant/interpus/intermediar în probleme financiare al inculpatului X1” (calitate în virtutea căruiafie îi rezolva inculpatuluiX1 diverse probleme financiare personale, fie era angajat pe diverse poziții în firme controlate deacesta sauprimea/retrăgea chiar și în/din conturile bancare personale sume de bani ce ar fi fost cuvenite inculpatului respectiv sub diverse justificări), în mod evident și acesta a cunoscut/realizat faptul că sumele de bani transferate în baza împrumuturilor acordate societății Y49Bucureștiau avut ca scop interesul financiar propriu al inculpatului X1.
  Astfel,conform probatoriului administrat în cauză (extrasele conturilor bancare coroborate cu procesele verbale ale organului de urmărire penalădin 06.05.2021 de analiză a rulajelor conturilor aparținândY49șiY61respectiv concluziile raportului de expertiză contabilă judiciară nr.,,, (conform răspunsului formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.IV.D.punctul 13 a)),în executarea contractului ”formal” de împrumut din 04.04.2013 (act încheiat în contextul expus anterior), și la indicațiile inculpatului X1, începând cu data respectivă au fost executate următoarele acțiuni de transfer de sume de bani:
-în data de 04.04.2013, din contul Y1 (deschis la ... SA) a fost transferată suma de 264.000 lei în contul Y49(deschis la ... Bank) ;
-în data de 04.04.2013, din contul Y1 (deschis la ... SA) a fost transferată (din dispozițiaY49) suma de 66.000 lei în contulY61 (deschis la ... Bank București);
-în data de 12.04.2013, din contul Y1 (deschis la ...Bank) a fost transferată suma de 1.000.000 lei în contul Y49 (deschis la .. Bank) ;
-în data de 12.04.2013, din contul Y1 (deschis la ... Bank) a fost transferată (din dispozițiaY49) suma de 250.000 lei în contulY61 (deschis la .. Bank București);
-în data de 12.04.2013, din contul fiduciar alY1 (deschis la... Bank de către Y44) a fost transferată (din dispozițiaY49) suma de 200.000 lei în contulY61 (deschis la ... Bank București);
-în data de 15.04.2013, din contul fiduciar alY1 (deschis la... Bank de către Y44) a fost transferată (din dispozițiaY49)suma de 44.000 lei în contulY61 (deschis la .. Bank București);
-în data de 15.04.2013, din contul de trezorerie alY1 a fost transferată (din dispozițiaY49) suma de 100.000 lei în contulY38;
-în data de 29.07.2013, din contulY1 a fost transferată suma de 29.000 lei în contulY49;
-în data de 04.02.2014, în contul fiduciar alY1 (deschis la... Bank de către Y44) suma de 45.484,34 lei  a fost schimbată valutar în suma de 10.100 euro și ulterior transferată (din dispozițiaY49) în contulY46.
   Prin urmare,în intervalul 04.04.2013 – 04.02.2014, se constată că din conturile Y1 a fost transferată direct către Y49 sau către alte societăți controlate de inculpatul X1(Y61, Y38sau Y46) – din dispozițiaY49, suma totală de 1.998.484,34 lei.
În acest sens, față de elementele probatorii expuse anterior în expozitiv, reiterăm faptul controlului exercitat de inculpatul X1 asupra societățilorY49,Y61, (firmă tip off-shore înregistrată în Republica Cipru controlată faptic de către inculpatul respectiv - aspect de altfel recunoscut de acesta) și Y38 (firmă care asigura servicii de procurare bilete de avion pentru firmele din grupul Y2).
     În ceea ce privește societatea Y46(similar firmă tip off-shore înregistrată în Republica Cipru), controlul exercitat de inculpatul X1 asupra acesteia a fost confirmat în cauză de către inculpatul X5și totodată rezultă certdin coroborarea conținutului înscrisurilor înaintate organului român de urmărire penală în urma executării în acest sens a unor cereri de asistență judiciară internațională.
Astfel, din conținutul extraselor bancare aferente contului bancar comun (în euro) deținut de către inculpatul X1șisuspecta X11în principatul Monaco, banca ... (documente ce au fost înaintate organului român de urmărire penală în urma executării în acest sens a unei cereri de asistență judiciară internațională de către organele judiciare competente din principatul monegasc),rezultă la nivelul lunilor ianuarie-februarie 2013, operațiuni de transfer (creditare a contului) a unor sume importante de bani (de ordinul sutelor de mii/zecilor de mii de euro) din contul firmei Y46.
De asemenea, în urma executării unui ordin european de anchetă privind comunicarea de către Tribunalul Comercial din  a documentelor aferente procedurii de insolvență a societății Y31, organele judiciare competente din statul Marelui Ducat de  au înaintat organului român de urmărire penală înscrisurile aflate la dosarul de faliment al societății sus-indicate, din analizarea cărora a fost identificat  un ”contract preliminar de vânzare și cumpărare de acțiuni” (datat 28.01.2014) prin care  ”Y31se angaja să vândă cumpărătoruluiY46 Nicosia Cipru (reprezentat de inculpatul X5)pachetul de46,11 % (procentul de acțiuni) pe care îl deținea din capitalul social al Y1 în schimbul sumei de 10.000 euro – cu condiția prealabilă a delistării firmei Y1 de la bursă”(rezultând evident că în contextul procedurii de insolvență derulate asupra societății Y2 S.A. ,inculpatul X1a urmărit să utilizeze ”un alt vehicul financiar” prin care săexercite în continuare controlul asupra firmei Y1).
Totodată din verificările organului de urmărire penală a rezultat că prin firma tip off-shoreY46,inculpatul X1 controla indirect societatea afiliată Y45(firmă utilizată pentru a ”transfera” sume din lichiditățile firmei Y2 INDUSTRIES  Gmbhconform aspectelor expuse anterior).
De menționat că transferurilesus-prezentateau fost efectuate după ce în prealabil au fost comunicate firmei Y1solicitări scrise în acest sens (semnate de către inculpatul X4, în calitate de reprezentant al Y49) – ”cereri” în care erau punctual indicate cuantumul sumelor de bani solicite la plată și destinatarul acestora.
În ceea ce privește sumele de bani virate din contul fiduciar al Y1 (administrat de societatea de avocatură Y44), transferul acestora (conform solicitărilor scrise ale inculpatului X4) s-a făcut în baza unor adrese în acest sens înaintate de către inculpata X3(în calitate de director general al Y1) către societatea civilă de avocatură Y44 (cu precizarea ”în atenția avocatului X5”).
Referitor la transferurile respective (precum și la toate transferurile efectuate în intervalul aprilie 2013-ianuarie2015), inculpatul X5a precizat următoarele (în declarația de suspect din 19.01.2021):
”..În intervalul 2013-2015, din acest cont fiduciar alY1,din dispoziția lui X1 (prin intermediul directorului general al Y1, X3) în baza unor formulare tip de plată, angajații casei mele de avocatură au dispus transferuri de sume către alte societăți interne și externe controlate de numitul X1, în baza unor documente justificative (contracte de diverse feluri). 
Știu că au fost dispuse transferuri fie direct către firmele Y49 ( firmă controlată de numitul X1) fie din dispoziția Y49 către firmele Y61, Y38 (firmă controlată de X1)cât și către firma Y46 (despre care cunosc că era controlată de X1 sau Y10)...”.
    Față de aspectele probatorii mai sus prezentate (ce denotă cunoașterea caracterului nejustificat al tranferurilor respective derulate sub aparența formală a unor împrumuturi cumulat cu faptul controlului exercitat de inculpatulX1asupra firmelor beneficiare), concluzionăm căîn mod cert inculpatul X5a realizat acțiunea frauduloasă (derulată de inculpatul X1) de însușire în interes financiar propriu a disponibilităților bănești din patrimoniul firmei Y1 (societate pe care acesta o controla prin acționarul majoritarY2 (Y2) ), sub aparența derulării  împrumuturilor cu caracter fraudulos cu firma afiliată Y49 București (pe care similar inculpatul X1 o controla), și în calitate de administrator al contului fiduciar al Y1  (unde erau încasate în numele acestei firme sume de bani) deschis de SCA ”Y44” (societate civilă de avocatură pe care o controla), la solicitarea inculpatului X1 (comunicată indirect prin inculpații X3 și X4), a dispus prin angajații propriitransferul de sume de bani în conturile firmelor externe Y61 și Y46 (pe care inculpatul X1 le controla), facilitând astfel acțiunea de însușire respectivă – inculpatul X5aderând astfella grupul infracţional constituit ce activa în acest scop, prin implicarea sa efectivă în mecanismul fraudulos de transfer și ulterior de spălare a sumelor de bani provenite din conturile societății respective (după cum vom prezenta ulterior).
   Această implicare efectivă a inculpatului X5a fost implicit confirmată și de către inculpata X3care a declarat în acest sens:
   ”..Sumele de bani au fost virate către Y49 București și societăți indicate de către această societate respectiv Y61 din Cipru.Fără a avea nimic oficial, am înțeles că reprezentantul societății Y61 este X5.Menționez faptul că deciziile luate în cadrul grupului le primeam de la X1 și X5..”.
   De altfel caracterul fraudulos al transferurilor sus-amintite ”direcționate” către firma  Y49 Bucureștia fost realizat și de către martorul M2 (la acel moment șeful serviciului financiar-contabilitate din cadrul Y1) care în declarația din 27.04.2016, a declarat astfel:
   ”..La începutul lunii aprilie 2013 am observat că o parte importantă din sumele de bani din conturile de disponibil au plecat către o societate din București.În aceste condiții am decis întreruperea activității la Y1 întrucât  mi s-a părut că nu este corect să achităm sume nedatorate unei societăți cu care nu aveam colaborare..„.
   Reiterăm că la data semnării contractului de împrumut sus-indicat (în 04.04.2013),Y1 nu avea un consiliu de administraţie legal constituit iar semnarea contractului s-a făcut de cătreinculpata X3 fără a avea vreo aprobare în acest sens (nici din partea consiliului de administrație ”existent”).
   Ulterior desemnării noului consiliu de administrație (conformHotărârii Adunării Generale Ordinare a Acționarilor Y1nr.,,,), în ședințele organului de conducere respectiv (constituit doar din reprezentanții acționarilor Y2 S.A. șiY56 – primii având ponderea majoritară), reprezentanții acționarului minoritarY56 au solicitat ”explicații” cu privire la contractul de împrumut încheiat anterior cu firma Y49.
Astfel, conform procesului-verbal al ședinței consiliului de administrație al Y1din data de 24.10.2013, în ședința respectivă, unul din reprezentanții acționarului Y56(numitul Y91) a ridicat ”problemalipsei garanțiilor” pentru împrumutul acordat Y49 București – respectivul menționând totodată că ”având în vedere prevederile din actul constitutiv al societății (Y1), dna X3 nu avea calitate pentru a semna acest contract și apreciază că acest contract este lovit de nulitate”.Potrivit aceluiași proces-verbal, inculpata X3invocând ”dificultatea de a convoca și întruni un for superior spre autorizare a contractului,și-a asumat semnarea contractului de împrumut” – document pe care l-a și propus spre ratificare în ședința respectivă.Urmare supunerii la vot, consiliul de administrație (cu trei voturi pentru aparținând reprezentanților Y2 S.A. șidouă voturi împotrivă aparținând reprezentanților Y56) a aprobat ratificarea contractului de împrumut din 04.04.2013 încheiat de Y1cu societatea Y49 București,fiind emisă în acest sens o hotărâre a consiliului de administrație/24.10.2013.
După cum se poate observa, ”actul ratificării” contractului de împrumut respectiv de cătreconsiliului de administrație al Y1, s-a făcut exclusiv prin votul reprezentanților desemnați de acționarulY2 S.A. (suspecții Y79 și Y80 respectiv inculpatul X4 – persoane aflate în sfera de subordonare a inculpatului X1) și a avut un caracter ”pur formal” întrucât decizia respectivă a avut loc la aproape 7 luni de la încheierea contractului respectiv și după transferarea aproape în totalitate (cu excepția tranșei de 45.484,34 lei din 04.02.2014) a sumelor de bani ce făceau obiectul acestuia.
  Mai mult, decizia de ”ratificare” a fost luată inclusiv cu votul inculpatului X4(vot exprimat prin mandat de reprezentare de către suspectul Y80ce fusese împuternicit să reprezinte/voteze pentru inculpatul respectiv) – persoană care semnase și contractul de împrumut ratificat în numele Y49(acesta aprobând astfel un contract unde exista suspiciunea că era direct ”interesat”) – aspect sesizat de către reprezentanții acționarului minoritarY56cu ocazia ședinței următoare a consiliului de administrație al Y1din data de 12.11.2013 (conform procesului verbal de ședință aflat la dosar).
   În acest sens, cu ocazia ședinței respective, reprezentanții Y56au solicitat rezilierea contractului de împrumut încheiat cu Y49 – solicitare respinsă având în vedere ponderea majoritară a reprezentanților Y2 S.A. în cadrul consiliului de administrație al Y1 (inculpatul X4exprimându-și din nou votul prin mandat de reprezentare).
De menţionat că potrivit proceselor vebale de ședință aflate la dosar, inculpatul X4, membru desemnat  în consiliul de administraţie  al Y1 nu a fost niciodată prezent la vreo şedinţă  a consiliului - de fiecare dată împuternicindu-ipe suspecțiiY80 sauY79să-l reprezinte şi să voteze pentru el.
   Fiind audiată în cauză cu privire la ”discuțiile” privind contractul de împrumut încheiat anterior cu firma Y49(în cadrul ședințelor consiliului de administrație al Y1din 24.10.2013 respectiv 12.11.2013), martora M15 (unul din cei doi reprezentanți desemnați de acționarul minoritarY56) a precizat astfel:
”..Îmi aduc aminte că au fost discuții într-o ședință a Consiliului de Administrație, ocazie cu care îi reproșam doamnei director X3 că semnase acest contract de împrumut fără să aibă atribuții și împuternicire în acest sens din partea Consiliului de Administrație și a Adunării Generale a Acționarilor...La modul general, orice director general are un contract de mandat încheiat între el și Consiliul de Administrație fiind stabilite limitele în ceea ce privește atribuțiile sale. În acest caz, dna. director Y81  fusese numită după ieșirea Y1 din insolvență și avea stabilite atribuții specifice.
Părerea mea avută la acel moment, în cadrul ședinței Consiliului de Administrație, a fost că a acționat fără împuternicire...Nu, nu ni s-a dat nicio explicație cu privire la scopul și interesul acestui împrumut. Acesta a fost motivul pentru care, la momentul în care am aflat despre acest împrumut, am făcut o adresă către A.S.F...”.
De altfel prin adresa nr.,,,, Y56a solicitat consiliului de administrație al Y1convocarea de îndată a adunării generale ordinare a acționarilor acestei societăți, urmând a fi pusă pe ordinea de zi și ”aprobarea acțiunii în răspundere împotriva doamnei X3-director general, care a semnat din partea societății contractul de împrumut în data de 04.04.2013 cu Y49 București, având ca obiect un împrumut în cuantum de 2.000.000 lei” – caracterul nejustificat și lipsa de scop economic al împrumutului respectiv fiind evidente și pentru reprezentanții acestui acționar minoritar.Solicitarea Y56afost similar respinsă prin votul majoritar al reprezentanților acționarului Y2 S.A. (care au executat evident  în acest sens instrucțiunile inculpatului X1).
Conform procesului verbal al ședinței consiliului de administrație al Y1din data de 26.02.2014 (datat din eroare ”26.02.2013”), în ședința respectivă, unul din reprezentanții acționarului Y56(numitul Y91) a amintit că ”în luna martie 2014 se împlinește un an de la încheierea contractului de împrumut cu Y49și solicită ca dnaY81în calitate de director general, ca parte în contract, să utilizeze toate procedurile pentru a recupera împrumutul acordat și dobânzile aferente, altfel făcându-se răspunzătoare pentru prejudiciul creat societății”(termenul de rambursare expirând mai exact la data de 04.04.2014, la un an de la dispunerea primei operațiuni de transfer).
    Contrar discuţiilor privind”returnarea sumei împrumutate” (acum ajunsă la valoarea totală de 1.998.484,34 lei), la solicitarea inculpatului X1(și în execitarea rezoluției acestuia de însușire de sume din patrimoniul societății Y1), în data de 10.03.2014, s-a încheiat un nou contract de împrumut între societatea Y1(în calitate de împrumutător) și Y49București(în calitate de împrumutat) – document conform căruia întrucât ”împrumutatul necesita fonduri operaționale, împrumutatătorul accepta să acorde acestuia cu titlu de împrumutsuma de până la 50.000 euro ”,în mai multe tranșe, cu un termen asemănător de rambursare de 12 luni (care începea să curgă de la data punerii la dispoziție a primei tranșe de împrumut).
Similar și acest contract de împrumut  a fost semnat în numele Y1de către inculpata X3iar în numele Y49Bucureștidecătre inculpatul X4.
Din  probatoriul cauzei a rezultat că aproape concomitent cu acțiunea de încheiere a celui de-al doilea contract ”formal” de împrumut cu Y49,pentru a nu mai întâmpina ”opoziția” reprezentanților Y56,inculpatul X1a dispus achiziționarea de către o altă societate internă pe care o controla a pachetului de acțiuni (în procent de aprox.28%) pe care Y56îl deținea din capitalul social al firmei Y1 – inculpatul redobândind astfel indirect controlul pachetului majoritar de acțiuni al acestei societăți (întrucât deținea deja prin acționarul Y2 S.A. și un procent de 46,11 % din capitalul social).
  În acest sens, inculpatul X1”autilizat” societatea Y92(firmă ce a avut sediul în aceeaşi clădire cu alte societăţi controlate de inculpatul sus-menționat, a avut ca împuterniciți pe contul bancar pe inculpatele X2 și X3 iar administratorul scriptic  Burcea Adina a figurat ca cenzor  și la firma Y43 SRL Chitila,  societate al cărui capital social este deţinut în proporţie de 99% de Y30–  societăți afiliate aflate deci sub controlul aceluiași inculpat) și totodată a folosit prima tranșă de împrumut acordată deY1 în baza contractului din 10.03.2014 pentru a-și finanța parțial costul achiziției acțiuniloraceleiași firme Y1  deținute de acționarulY56.
  Controlul faptic indirect exercitat de către inculpatul X1asupra firmei Y92a fost confirmat și de către inculpata X3, astfel:
”...La Y92 am fost împuternicită cu semnătură pe cont bancar de către administratorul societății, dna Y93...Administrator la Y92 este dna Y93, dar și aceasta a acționat urmare a instrucțiunilor primite de la X5”.
  Astfel din analiza înscrisurilor din dosar privind societatea Y92 SRL au rezultat și următoarele:
  Conform contractului de servicii de investiții financiare nr.,,,, încheiat între societatea de brokeraj Y94 și clientul Y92(identificat în cererea de deschidere cont anexată), firma de brokeraj respectivă se angaja (în schimbul unor comisioane) să presteze pentru clientul respectiv servicii de investiții financiare incluzând executarea unor ordine/instrucțiuni date de client referitoare la diverse tipuri de instrumente financiare (inclusiv acțiuni tranzacționate la Bursa de Valori București).
   Potrivit procesului verbal al organului de urmărire penală din 06.05.2021privind analizarea rulajelor contului bancar aparținând firmei Y61(deschis la ... Bank), în intervalul 10.03-11.03.2014 au fost înregistrate următoarele operațiuni:
    La data de 10.03.2014,Y44efectuează o plată din contul fiduciar aparținând Y1 către societatea Y61transferând suma de 144.305,05lei cu descrierea „plată conform instrucțiuni client”(practic o plată din dispoziția Y49 în baza contractului de împrumut din 10.03.2014).
Cu suma de 144.305,05 lei încasată astfel de Y61 la care se adaugă încasările anterioare ale acestei societăți de la Y95 (o altă firmă controlată de inculpatul X1) în datele de 25.07.2013, 14.11.2013, 27.12.2013, 10.01.2014, 25.02.2014 și 07.03.2014, este efectuată la data de 11.03.2013 o plată în valoare de 679.500 lei către societatea Y92cu justificarea „ct. de împrumut 10.03.2014”.
Conform extrasului de cont bancar  și ordinului de plată aferent aflat la dosar, suma de 679.500 lei aparținândY92 SRLa fost transferată în data de 11.03.2014 în contul Y94 cu descrierea „cv. ctr. ,,,”.
    Din conținutul adresei nr. 299/12.03.2014 a Y94 S.A. către Autoritatea de Supraveghere Financiarăși a raportului anexat se constată faptul că societateaY92 SRLa achiziționat  în data de 11.03.2014 un număr de 1.442.425 acțiuni ale Y1 , echivalentul unui procent de 27,83% din capitalul social al societății respective -practic acțiunile deținute anterior de Y56.În acest sens, în raportul semestrial din 30.06.2014 al consiliului de administrație al Y56 (pg.12), se menționează că în primul semestru al anului 2014, Y56a ieșit și din acționariatul Y1,prin realizarea unor tranzacții de vânzare, ținând cont de oportunitățile oferite de piața de capital.
    De altfel tranzacția respectivă a fost confirmată și de către inculpata X3, care a declarat astfel:
”...La Y92 am fost împuternicită cu semnătură pe cont bancar de către administratorul societății, dna Y93 și singurul document pe care l-am semnat pentru această societate este ordinul de plată către Y94 prin care au fost achiziționate acțiunile Y1 deținute de Y56.
În aceste condiții, Y92 deține o cotă de 27% din acțiunile Y1..”.
Achiziția în anul 2014, de către inculpatul X1(prin intermediul societățiiY92 SRL) a acțiunilor deținute  de Y56la Y1(inculpatul respectiv dobândind astfel indirect 74,04% din acțiunile Y1), a fost confirmată și de inculpatulX5în memoriu-cerere de probe înregistrată în data de 09.12.2021.
Circuitul financiar de spălare a sumelor de bani însușite din patrimoniul Y1cu justificarea ”formală” a derulării împrumuturilor acordate către Y49(și care include și circuitul de trasabilitate a tranșei de 144.305,05 lei) va fi de altfel expus integral ulterior după prezentarea cronologică a tuturor actelor materiale de delapidare realizate în dauna societății Y1 S.A.  (justificate scriptic prin contractele de împrumut încheiate cu Y49).
Fiind audiată și în legătură cu semnarea noului contract de împrumut în data de10.03.2014între societatea Y1(în calitate de împrumutător) și Y49București(în calitate de împrumutat), inculpata X3aprecizat următoarele aspecte:
”..Motivul este că am avut o decizie a consiliului de administrație pe care cred că am primit-o de la avocați întrucât era redactată în formatul folosit de către aceștia.Urmare a acestei decizii, din contul fiduciar al Y1 administrat exclusiv de X5, a fost transferată suma de 50.000 de euro în contul Y61 Cipru din dispoziția reprezentantului Y49, X4.
Nu am participat la această ședință(a consiliului de administrație prin care s-a aprobat noul împrumut).Am considerat că am aprobarea consiliului de administrație atâta timp cât aveam o decizie semnată de către trei din membrii acesteia și primită de la avocatul firmei..”.
Astfel, cu ocazia cercetărilor a fost identificată decizia consiliului de administrație al Y1 din 07.03.2014 (semnată de inculpatul X4respectiv suspecții Y79 și Y80), din conținutul căreia rezultă că acest organ executiv de conducere ”întrunit la data de 07.03.2014, ora 11:00” a aprobat încheierea unui (nou) contract de împrumut între Y1 și Y49privind acordarea unui imprumut în cuantum de 50.000 euro pentru o perioadă de 12 luni – inculpata X3fiind împuternicită în vederea aducerii la îndeplinire a respectivei decizii (inclusiv negocierea și semnarea contractului de împrumut).
Din consultarea caietului de procese verbale ale ședințelor consiliului de administraţie al societății  Y1 se constată însă căla data de 07.03.2014 nu a avut loc faptic nicio şedinţă a acestui organ executiv de conducere în care să fi fost supus aprobării noul împrumut (întrucât nu a fost identificat un proces verbal corespunzătorde ședință în acest sens) – inculpata X3confirmând de altfel ”primirea” respectivei decizii din partea avocaților din cadrul SCA Drinceaanu și Asociații (societate de avocatură care prin angajații proprii se ocupase și de redactarea actului sus-amintit).
     Coroborând însă logic toate elemente probatorii sus-prezentate, concluzionăm că întrucât inculpatulX1 intenționa, la nivelul lunii martie 2014, ”preluarea” pachetului de acțiuni (în procent de aprox.28%) pe care acționarul Y56îl deținea din capitalul social al firmei Y1respectiv ”punerea în discuție” a noului împrumut în cadrul unei ședințe convocate a consiliului de administrație al Y1 nu putea fi obiectiv justificată față de reprezentanții acționarului minoritarY56(în condițiile în care societatea împrumutată nu începuse returnarea vechiului împrumut și nici nu se intenționa în fapt rambursarea sumelor ”împrumutate”) – inculpatul X1a dispus ca aprobarea ”formală” a noului împrumut să fie făcută scriptic printr-o decizie aconsiliului de administrație al Y1(semnată în mod individual de către reprezentanții acționarului Y2 S.A. ) fără a fi existat faptic o întrunire a acestui organ executiv de conducere.
   În acest sens inculpatul X1 a fost sprijinit de către inculpatul X5care a dispus prin angajații proprii din cadrul Y44, redactarea și prezentarea în mod individual spre semnare reprezentanților acționaruluiY2 S.A. (inculpatul X4 respectiv suspecții Y79 și Y80) a deciziei consiliului de administrație al firmei Y1 din data de 07.03.2014 - document prin care era aprobată formal încheierea contractului de împrumut din data de 10.03.2014.
   De altfel ulterior (în data de 18.03.2014) în contextul vânzării de către Y56a pachetului de acțiuni deținut la Y1, reprezentanții acestui fost acționar (martora M15 și numitul Y91) și-au depus demisiile din calitatea de membru al consiliului de administrație al Y1 – aspect care rezultă din procesul verbal al ședinței din 18.03.2014 al acestui organ executiv de conducere și din demisiile acestora înregistrate cu această ocazie în evidența societății respective.
Astfel, conform probatoriului administrat în cauză (extrasele conturilor bancare coroborate cu procesul verbal al organului de urmărire penalădin 06.05.2021 de analiză a rulajelor conturilor aparținândY61respectiv concluziile raportului de expertiză contabilă judiciară nr.,,, (conform răspunsului formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.IV.D.punctul 13 a)), în executarea contractului ”formal” de împrumut din 10.03.2014 (act încheiat în contextul expus anterior), și la indicațiile inculpatului X1, începând cu data respectivă au fost executate următoarele acțiuni de transfer de sume de bani:
-în data de 10.03.2014, din contul fiduciar alY1 (deschis la... Bank de către Y44) a fost transferată (din dispozițiaY49)suma de 144.305,05 lei în contul Y61 (deschis la ... Bank București);
-în data de 16.10.2014, dincontul fiduciar alY1 (deschis la... Bank de către Y44) a fost transferată (din dispozițiaY49) suma de 42.085 lei în contulY61 (deschis la ... Bank București).
   Prin urmare,în intervalul 10.03.2014 – 16.10.2014, se constată că din contul fiduciar alY1 a fost transferată către Y61 (societatecontrolată de inculpatul X1) – din dispozițiaY49, suma totală de 186.390,05 lei.
De menționat că transferurile respective au fost efectuate după ce similar  în prealabil a fost comunicată firmei Y1o solicitare scrisă în acest sens (semnată de către inculpatul X4, în calitate de reprezentant al Y49) – ”cerere” în care erau punctual indicate cuantumul sumelor de bani solicite la plată și destinatarul acestora.
În ceea ce privește sumele de bani virate din contul fiduciar al Y1 (administrat de societatea de avocatură Y44), transferul acestora (conform solicitării scrise ale inculpatului X4) s-a făcut în baza unei adrese în acest sens înaintate de către inculpata X3(în calitate de director general al Y1) către societatea civilă de avocatură Y44.
De menționat că sumele de bani ce au fost virate în intervalul 2013-2014 în contul fiduciar al Y1 au fost sume încasate de această societate (după ieșirea din procedura de insolvență) aferente creanțelor deținute față de diverși creditori între care și firma intra-grup Y21 Bucureşti – unele dintre sumele încasate de la debitorul respectiv făcând astfel obiectul acțiunii de delapidare exercitate de inculpatul X1(prin unele din operațiunile de transfer sus-prezentate).
   Reiterăm că societatea Y21  Bucureşti era similar o societate controlată de inculpatul X1(având ca acţionar majoritar  firma Y2).   
   În anul 2011, Y1  s-a înscris la masa credală a Y21 Bucureşti(conform dosarului 53338/3/2011) cu suma de 1.275.998,61 lei  reprezentând creanţă garantată şi urma conform programului de plăţi să primească integral această sumă  în mai multe tranșe trimestriale începând  cu trim. III al anului 2013.
   În intervalul 17.09.2013-30.06.2014, Y21 Bucureşti  a virat conform planului de plăţi în conturileY1(contul fiduciar și cel deschis la BCR) suma totală de 382.799,58 lei – din care suma totală de 189.789,39 lei a făcut obiectul acțiunii de delapidare exercitate de inculpatul X1prin operațiunile de transfer sus-prezentate (către firmele tip off-shoreY46și
Y61 Cipru) din  datele de 04.02.2014 respectiv 10.03.2014(restul sumelor fiind utilizate pentru plata salariilor, indemnizaţilor membrilor CA sau ca avans spre decontare).
La data de 08.09.2014,Y1(prin reprezentantul său  director general  X3) a semnat cu societatea Y96 un contract de cesiune de creanţa  prin care  creanţa pe care  Y1o mai avea de încasat de la Y21 să fie cesionată Y96 Bucuresti pentru suma de 100.000 Euro – contract ce ”în mod formal” fusese în prealabil scriptic aprobat prin decizia consiliului de administrație al Y1 din 01.09.2014.
   Și în acest caz, semnarea/aprobarea contractului respectiv de cesiune fusese făcută la solicitarea inculpatului X1 – aspect de altfel confirmat de inculpata X3care a menționat că ”la momentul semnării în septembrie 2014, era în concediu prenatal, contractul parvenindu-i la domiciliu printr-o persoană trimisă de către X5”.
În aceste condiţii Y1care mai  avea de încasat la nivelul lunii septembrie 2014 suma de 893.199,03 lei de la debitorul Y21(deci aproximativ 200.000 euro) a acceptat să cesioneze creanţa respectivă pentru suma de100.000 euro plătibili până la data de 30.09.2014.
  Prezentarea aspectelor respective prezintă relevanță întrucât și prețul cesiunii respective (suma de 100.000 euro) a făcut integral obiectul acțiunii de delapidare exercitate de inculpatul X1în dauna patrimoniuluisocietății Y1.
   Conform extraselor de cont aflate la dosar, la data de 23.09.2014,  Y96 a achitat (cu titlu de plată parțială cesiune creanță) în contul fiduciar al Y1 (deschis de societatea de avocatură Y44)  suma de 154.099 lei (în echivalent 35.000 de euro) din care suma de42.085leia făcut obiectul acțiunii de delapidare exercitate de inculpatul X1prin operațiunea de transfer sus-prezentată (către firma tip off-shoreY61 Cipru) din data de16.10.2014.
   Din analiza extraselor de cont ale societății Y49coroborat  cu procesul verbal ale organului de urmărire penalădin 23.04.2021 de analiză a rulajelor conturilor societății respective, rezultă că la data de 30.09.2014,  Y96 a virat suma de  286.741  lei (în echivalent 65.000 euro) reprezentând restul prețuluicreanței cesionate de achitat direct în contul  societățiiY49fără ca suma respectivă să mai fie  înregistrată/evidențiatăîn contabilitatea adevăratului proprietar Y1.  
Față de ansamblul probator sus-prezentat, este evident că ”această modalitatea de transfer” a fost solicitată de către inculpatul X1(care ”a evitat” astfel încheierea formal-justificativă a unui nou contract de împrumut între Y1și societatea Y49) – operațiunea de transfer respectivă fiind însă în mod clar efectuată cu acordul inculpateiX3(având în vedere că transferul respectiv s-a făcut de reprezentanții Y110conform extrasului de cont cu justificarea ”plată parțială conform contract de cesiune creanță din 08.09.2014”)față de calitatea acesteia de reprezentant al societății cedenteY1ce trebuia să încaseze integral prețul cesiunii respective (reprezentanții cesionarului Y110 neavând niciun interes să ”direcționeze” astfel transferul respectiv decât la solicitarea cedentului din contractul invocat).
   Evident că atât inculpata X3 cât și inculpatulX4(careîn calitate de reprezentant/împuternicit pe conturile firmei Y49 București (societate controlată de inculpatul X1) aacceptat încasarea directă și fără o justificare în contul Y49 București, a sumei de 286.741 lei (virată de Y96)), au acționat la indicațiile inculpatului X1 (căruia i se subordonau) – înlesnind astfel și însușirea sumei respective din patrimoniul societății Y1.
Potrivit probatoriului, în continuare, inculpatul X1a acționat (prin aceiași inculpați X3, X4șiX5)în sensul însușirii și ”diferenței” rămase (din tranșa achitată de Y96 în data de 23.09.2014 în contul fiduciar al Y1), într-o modalitate ”justificativă” similară operațiunilor de transfer inițiale (și anume sub ”aparența formală a derulării unui nou împrumut” acordat societății Y49 București).
Astfel, cu ocazia cercetărilor a fost identificată decizia consiliului de administrație al Y1 din 07.01.2015 (semnată de inculpatul X4respectiv suspecții Y79 și Y80), din conținutul căreia rezultă că acest organ executiv de conducere ”întrunit la data de 07.01.2015, ora 15:00” a aprobat ”suplimentarea valorii contractului de împrumut din 10.03.2014 încheiat  între SCY1 și Y49cu o sumă în cuantum de până la 50.000 euro pentru o perioadă de maximum 12 luni” – inculpata X3fiind împuternicită în vederea aducerii la îndeplinire a respectivei decizii (inclusiv negocierea și semnarea actului adițional la respectivul  contract de împrumut).
Deși în cauză nu a fost identificat scriptic actul adițional de ”completare” a contractului de împrumut din 10.03.2014, probatoriul administrat a relevat existența acestuia (în sensul de instrumentum-înscris constatator) – aspect care 
rezultă din conținutul adresei din 02.04.2015înaintată de Y1(prin reprezentant X3) către firma Y49(document care face referire la ”actul adițional nr.,,,, de completare a contractului de împrumut din 10.03.2014”);în mod logic, față de decizia consiliului de administrație al Y1 din 07.01.2015 și de calitatea inculpatuluiX4de reprezentant al firmeiY49 București, inculpatul respectiv și inculpata X3au semnat și acest act adițional.
Din consultarea caietului de procese verbale ale ședințelor consiliului de administraţie al societății  Y1 se constată similar căla data de 07.01.2015 nu au avut loc faptic nicio şedinţă a acestui organ executiv de conducere în care să fi fost supusă aprobării ”suplimentarea valorii contractului de împrumut din 10.03.2014” (întrucât nu a fost identificat un proces verbal corespunzătorde ședință în acest sens) – inculpata X3confirmând de altfel și ”primirea” respectivei decizii din partea avocaților din cadrul Y44 (societate de avocatură care prin angajații proprii se ocupase și de redactarea actului sus-amintit), astfel:
”..Decizia am primit-o tot de la avocați și era semnată de fiecare membru individual.Nu am participat la nicio ședință în data de 07.01.2015.Din câte îmi aduc aminte această decizie am primit-o la o dată ulterioară”.
În mod evident întrucât inculpatulX1, la nivelul lunii ianuarie 2015, dobândise din nou controlul asupra ”pachetului majoritar de acțiuni” (în procent de aprox.74%) din capitalul social al firmei Y1(prinacționariiY2 S.A. șiY92 SRL),acesta nu a dorit ”punerea în discuție” a noului împrumut în cadrul unei ședințe convocate a consiliului de administrație al Y1(suplimentarea împrumutului neputând fi obiectiv justificată în condițiile în care societatea împrumutată nu respectase termenul contractual de rambursare a primuluiîmprumut și nici nu se intenționa în fapt rambursarea sumelor ”împrumutate”) – inculpatul X1dispunând deci ca aprobarea ”formală” a noului împrumut să fie făcută similar scriptic printr-o decizie aconsiliului de administrație al Y1(semnată în mod individual de către reprezentanții acționarului Y2 S.A. ) fără a fi existat faptic o întrunire a acestui organ executiv de conducere.
   În acest sens inculpatul X1 a fost sprijinit din nou de către inculpatul X5care a dispus prin angajații proprii din cadrul Y44, redactarea și prezentarea în mod individual spre semnare reprezentanților acționaruluiY2 S.A. (inculpatul X4 respectiv suspecții Y79 și Y80) și a deciziei consiliului de administrație al firmei Y1 din data de 07.01.2015- document prin care era aprobată formal suplimentarea valorii contractului de împrumut din data de 10.03.2014.
   Astfel, conform probatoriului administrat în cauză (extrasele conturilor bancare coroborate cu procesul verbal al organului de urmărire penalădin 06.05.2021 de analiză a rulajelor conturilor aparținândY61respectiv concluziile raportului de expertiză contabilă judiciară nr.,,,, (conform răspunsului formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.IV.D.punctul 13 a)), în executarea actului adițional ”formal” din 07.01.2015de ”completare” a contractului de împrumut din 10.03.2014 (act încheiat în contextul expus anterior) și la indicațiile inculpatului X1, a fost executată următoarea acțiune de transfer de sume de bani:
-în data de 09.01.2015, din contul fiduciar alY1 (deschis la... Bank de către Y44) a fost transferată (din dispozițiaY49) suma de 111.702,50 lei în contul Y61 (deschis la ... Bank București);
   Prin urmare,în data de 09.01.205, se constată că din contul fiduciar alY1 a fost transferată către Y61 (societate controlată de inculpatul X1) – din dispozițiaY49, suma de 111.702,50 lei.
   De menționat că în situația tuturor sumelor de bani ”împrumutate”societățiiY49 în baza contractelor din 04.04.2013 și 10.03.2014,termenul contractual de rambursare (12 luni care începeau să curgă de la data punerii la dispoziție a primei tranșe de împrumut) a sumelor ”împrumutate” nu a fost respectat (întrucât nici nu s-a intenționat în fapt restituirea acestora).
Caracterul nejustificat și lipsa de scop economic a împrumutului acordat societățiiY49a fost de altfel evident și pentru practicianul în insolvență Y85 (ce fusese desemnat ca administrator judiciar în cadrul celei de-a doua procedură de insolvență ce a fost deschisă față de debitorul Y1prin sentința nr.239/2015 din 07.04.2015 a Tribunalului Olt) care în exercitarea atribuțiilor prevăzute de Legea nr.85/2014 cu ocazia întocmirii raportului asupra cauzelor și împrejurărilor ce au condus la insolvența debitorului Y1 a precizat următoarele:
”..Din analiza documentelor prezentate și a informațiilor furnizate, apreciem că situația actuală a societății se datorează următoarelor motive:
-principalul motiv îl constituie folosirea resurselor financiare aparținând Y1 în folosul unor alte persoane juridice, în speță fiind vorba de împrumutul acordat Y49 în cuantum de 2.000.000 lei.Menționăm că acest împrumut a fost acordat la data de 04.04.2013 și trebuia restituit în termen de 12 luni.Până la această dată împrumutul nu a fost restituit și nici nu au fost efectuate demersuri în acest sens de către reprezentanții debitoarei, motiv pentru care apreciem că în speță sunt incidente prevederile art.169 alin.1 lit.a din Legea nr.85/2014(vizând antrenarea răspunderii reprezentanților legali ai debitoarei).Menționăm că până la această dată avem cunoștință doar de acest contract de împrumut, existând posibilitatea să mai fie și alte contracte similare”.
În acest sens este semnificativ faptul că raportat doar la contractul de împrumut din 04.04.2013, administratorul judiciar a considerat aplicabile dispozițiile art.169 alin.1 lit.a din Legeanr.85/2014 privind privind procedurile de prevenire a insolvenţei şi de insolvenţă ce prevăd următoarele:”
”La cererea administratorului judiciar sau a lichidatorului judiciar, judecătorul-sindic poate dispune ca o parte sau întregul pasiv al debitorului, persoană juridică, ajuns în stare de insolvenţă, fără să depăşească prejudiciul aflat în legătură de cauzalitate cu fapta respectivă, să fie suportată de membrii organelor de conducere şi/sau supraveghere din cadrul societăţii, precum şi de orice alte persoane care au contribuit la starea de insolvenţă a debitorului, prin una dintre următoarele fapte:
a) au folosit bunurile sau creditele persoanei juridice în folosul propriu sau în cel al unei alte persoane”.
Intenția de însușire în interes financiar propriu a sumelor de bani ”împrumutate” societății Y49de cătreinculpatul X1(aspect desigur realizat și de către inculpații X3și X5) rezultă și din aceea că până la intrarea în insolvență (în luna aprilie 2015)societatea împrumutătoareY1(prin reprezentanții săi sau prin firma de avocatură ce îi acorda asistență juridică)nu a efectuat demersuri reale în vederea recuperării sumelor ”împrumutate” (fapt intervenit logic urmare indicațiilor inculpatuluiX1prin prisma controlului avut asupra conducerii executive a acestei societăți) deși termenul contractual de rambursare pentru cea mai mare parte a sumelor ”împrumutate” (justificate scriptic prin contractul din 04.04.2013) expirase încă din luna aprilie 2014.
Singurul demers ”formal” identificat în cauză (derulat în mod cert în contextul introducerii încă din luna ianuarie 2015 de către creditorul DGRFPCraiova – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Olt a cererii de deschidere a procedurii insolvenței față deY1) este o adresă din data de 02.04.2015 prin care Y1solicita societății Y49”rambursarea imediată” a sumei de 2.296.576 lei reprezentând contravaloarea ”împrumuturilor” acordate prin contractele din 04.04.2013 și 10.03.2014. – solicitare ”neîndeplinită” desigur de către firma împrumutată.
În cadrul derulării celei de-a doua proceduri de insolvență a Y1,prin adresa nr.1.../03.03.2016, lichidatorul Y97(practician în insolvență ce preluase de la Y85 (urmare divizării acesteia) cauza privind debitoarea Y1)) a notificat societatea Y49 că are obligația de a restitui Y1 sumele de 100.000 euro (conform contractului de împrumut din 10.03.2014) și de 1.953.000 lei (conform contractului de împrumut din 04.04.2013) –în caz contrar urmând a fi demarată în vederea recuperării creanțelor respective procedura de executare silită.
Concluzionând, în intervalul 04.04.2013-09.01/2015,în exercitarearezoluției de însușire de sume de bani din patrimoniul Y1 în contextul sus-descris, suma totală de 2.583.317,89 lei reprezentând sume de bani aflate în conturile bancare, de trezorerie și în contul fiduciar al Y1  respectiv prețul unei creanțe cesionate (aparținând Y1 ), a fost transferată/încasată fie direct către/în conturile Y49 București(pe care inculpatul X1 o controla), fie din dispoziția Y49 București către conturile altor societăți interne/externe pe care similar inculpatul respectiv le controla (Y61, Y38sau Y46) – suma de bani respectivă fiind astfel însușită în interesul financiar propriu al inculpatului X1.
 Însușirea sumei totale de 2.583.317,89 lei în interesul financiar propriu al inculpatului X1 rezultă în cauză și din analizarea circuitului financiar de spălare a sumelor respective (prin raportare la destinația finală a acestora), astfel:
Conform probatoriului administrat în cauză (extrasele conturilor bancare coroborate cu procesele verbal ale organului de urmărire penalădin 23.04.2021 și 06.05.2021 de analiză a rulajelor conturilor aparținândY49respectiv Y61și concluziile raportului de expertiză contabilă judiciară nr.,,,(conform răspunsului formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.IV.D.punctul 13 a)),circuitul financiar (trasabilitatea) sumelor de bani ce au făcut obiectul acțiunilor de transfer anterior prezentate, este următorul:

A.în ceea ce privește sumele de bani transferate în contul societății off-shore Y61:

În perioada 04.04.2013-15.04.2013,societatea Y61 încasează în contul bancar deschis la ... Banksuma totală de 560.000lei de la societatea Y1 S.A. (din conturile bancare proprii respectiv contul bancar fiduciar), astfel:
-la data de 04.04.2013 încasează suma de 66.000 lei din contul (deschis la ...) aparținând Y1;
-la data de 12.04.2013 încasează suma de 250.000 lei din contul (deschis la ... Bank)  aparținând Y1;
-la data de 12.04.2013 încasează suma de 200.000 lei din contul fiduciarY1 deschis deY44;
-la data de 15.04.2013 încasează suma de 44.000 lei din contul fiduciarY1 deschis deY44.
Din suma de 560.000 lei astfel transferată a fost ”distribuită” suma de 558.610 lei, după cum urmează:
-la data de 12.04.2013, a fost transferată suma de 98.500 lei către un cont bancar personal aparținând suspectuluiX12, cu justificarea”împrumut”;
-la data de 15.04.2013, a fosttransferată suma de 44.000 lei cătreun cont bancar personal aparținând suspectuluiX12, cu justificarea”împrumut”;
-la data de 15.07.2012, a fost retrasă suma de 25.000 lei de către inculpatulX5, cu justificarea”restit. împrumut”;
-la data de 25.04.2013, a fost transferată suma de 87.110 lei către un cont bancar aparținând S.C.A. Y44, cu justificarea ”contravaloare factură”;
-la data de 25.04.2013, a fost transferată suma de 304.000 lei cătreun cont bancar personal aparținând inculpatuluiX5, cu justificarea”împrumut”.
Reiterăm faptul că în ceea ce privește conturile firmei Y61, deschise în România la banca ... Bank, inculpatul X5 a avut calitatea de împuternicit.
   În ceea ce privește operațiunile de transfer sus-menționate, inculpatul X5(în declarația de inculpat din 04.03.2021) a declarat astfel:
”În ceea ce privește transferurile efectuate din conturile firmei Y61către conturile mele personale și ale societății de avocatură pe care o conduc (și care proveneau din transferurile inițiale dispuse din contul fiduciar al Y1)au fost efectuate de către mine(întrucât eram împuternicit pe conturile din România) cu acordul prealabil al numitului X1 atât cu titlu de împrumut (înregistrat ca atare în situațiile financiare ale firmei cipriote) cât și cu titlu de contravaloare a prestării serviciilor de consultanță juridică pentru diverse proiecte în care era implicată firma cipriotă.
Am preferat să primesc cu titlu de împrumut aceste sume de bani ca o soluție provizorie, întrucât din datele mele trebuia să am calitatea de acționar minoritar al acestei societăți (în baza unui act semnat de acționarul Y12 care am aflat ulterior că nu a fost înregistrat la registrul comerțului din Cipru) și ca o asigurare a viitoarelor plăți pentru serviciile de consultanță juridică pe care le acordam.
  ...Transferurile(cătrecontul suspectuluiX12)s-au făcut de către mine din dispoziția numitului X1 fără a mi se oferi o explicație concretă. Din câte știu, numitul X12 este tot un apropiat al numitului X1, fiind o persoană de încredere și un asociat al acestuia în diverse afaceri. Am fost de acord să dispun aceste transferuri, însă doar cu titlu de împrumut..”.
Totodată în memoriul-cerere de probe înregistrat în data de 09.12.2021, referitor la transferurile în contul bancar personal din contul societățiiY61, inculpatul X5a făcut următoarele precizări:
”..În perioada iulie 2012 – ianuarie 2013, societatea de avocatură Y44a prestat servicii de avocaturăpentru achiziția grupului Adevărul, pentru înființarea grupului de IT (societățile  Y52 și Y101), pentru grupul de publicitate Y102 BBDO șipentru alte firme din grup (documentate de fișele de timp ale societății de avocatură), servicii care nu au fost plătite din motive care țineau de situația precară financiară a grupului la acel moment.Am fost asigurat că este vorba de o situație temporară și că perspectivele grupului de firme sunt foarte bune și ca soluție eminamente temporară, pentru a-mi asigura bugetul echipei de avocați, mi s-a propus un împrumut din societatea Y61.Am acceptat întrucât era o societate pe care o cunoșteam bine (fiind împuternicit
 pe conturile din România).Împrumuturile au fost înregistrate în actele contabile ale societății cipriote...”.
În data de 10.03.2014, societatea Y61 încasează în contul bancar deschis la ... Bank suma de 144.305,05leidin contul fiduciar Y1 deschis deY44.
    Așa cum am prezentat anterior, suma respectivă a fost utilizată de către inculpatul X1 pentru a finanța achiziția (prin intermediul societățiiY92 SRL) pachetului de acțiuni deținut de Y56 la Y1(inculpatul respectiv dobândind astfel indirect împreună cu acțiunile deținute prin Y2 S.A.  un procent total de 74,04% din acțiunile Y1),astfel:
Din suma de 144.305,05 lei (încasată de Y61 în contextul sus-menționat)  la care s-au adăugat și alte încasări anterioare de la Y95 (o altă societate internă controlată de inculpatulX1) este efectuată la data de 11.03.2013 o plată în valoare de 679.500 lei către societateaY56 (controlată de același inculpat) cu justificarea „contract de împrumut 10.03.2014”.
   În continuare, suma de 679.500 lei a fost transferată în data de 11.03.2014 din contulaparținând Y50 către societatea de brokerajY94 cu justificareaplată contract de servicii de investiții financiare.
   Reiterăm că din conținutul adresei nr. .../12.03.2014 a Y94 S.A. către Autoritatea de Supraveghere Financiarăși a raportului anexat se constată faptul că societatea Y92 SRLa achiziționat  în data de 11.03.2014 un număr de 1.442.425 acțiuni ale Y1 , echivalentul unui procent de 27,83% din capitalul social al societății respective -practic acțiunile deținute anterior de Y56.În acest sens, în raportul semestrial din 30.06.2014 al consiliului de administrație al Y56 (pg.12), se menționează că în primul semestru al anului 2014, Y56a ieșit și din acționariatul Y1, prin realizarea unor tranzacții de vânzare, ținând cont de oportunitățile oferite de piața de capital.
În data de 16.10.2014,societatea Y61 încasează în contul bancar deschis la .. Bank suma de 42.085leidin contul fiduciar Y1 deschis deY44 din care suma de 40.000 lei a fost transferată la data de 17.10.2014 către Y44, cu justificarea ”contravaloare factură”.
În data de09.01.2015, societatea Y61 încasează în contul bancar deschis la ... Bank suma de 111.702,50leidin contul fiduciar Y1 deschis deY44.
Suma de 111.702,50lei astfel transferată a fost ”distribuită”, după cum urmează:
-la data de 27.02.2015, a fost transferată suma de 37.888 lei către un cont bancar personal aparținând inculpatuluiX5, cu justificarea”rambursare”;
-la data de 13.03.2015, a fost transferată suma de 40.000 lei către un cont bancar  aparținând societățiiY98(fostă   Y99), cu justificarea”împrumut asociat”;
-la data de 02.06.2015, a fost transferată suma de 30.724,11 lei cătreun cont bancar personal aparținând inculpatuluiX5, cu justificarea”rambursare”;
-la data de 02.06.2015, a fost transferată diferența de 3.090,39 lei (aferentă transferului de 7.753,95 lei) cătrecătre un cont bancar personal aparținând inculpatuluiX5, cu justificarea”rambursare”.
Din cercetările efectuate a rezultat căY99este o firmă înfiinţată  în anul 2001  şi  preluată în anul 2004 de către inculpatul X5 care a fost  asociat şi administrator până în anul 2013 . 
La data de 18.09.2013 societatea a fost preluată de cetăţeanul  australian Y100. În  România,Y100 este rezident și îşi are reşedinţa în mun. la părinţii inculpatuluiX5).
La data de 14.08.2014,Y99 şi-a schimbat denumirea în Y98 București.
În ceea ce privește operațiunile de transfer către societatea respectivă, inculpatul X5(în declarația de inculpat din 04.03.2021) a declarat astfel:
   ”...În ceea ce privește societatea Y98 (fostă Y99) este o societate preluată, cred că în anul 2005, de către mine (în care am avut calitatea de asociat) și care avea inițial ca obiect de activitate prestarea de servicii de consultanță și ulterior (începând din anul 2013) producția de sucuri naturale. Din anul 2013 societatea a fost preluată de soția mea numita Y100, cetățean australian cu rezidență în România.
Justificarea transferurilor respective e dată de faptul că banii în cauză reprezentau similar sume acordate cu titlu de împrumut întrucât încercam să implic pe numitul Y12(asociatul inculpatuluiX1)în acționariatul firmei. Și la acest moment acestea sunt înregistrate ca împrumuturi urmând ca în viitor să clarificăm și situația lor cu acționarii firmei Y61 -Cipru...”.

Concluzionând, în intervalul 04.04.2013-09.01.2015, societatea Y1 S.A.  a virat (din conturile bancare proprii respectiv contul bancar fiduciar) în contul bancar al societății Y61, Cipru(deschis la ... Bank)suma totală de 858.092,50 lei, din care în intervalul 12.04.2013-02.06.2015, inculpatul X5, în calitate de împuternicit pe conturile firmei Y61 (deschise în România la ... Bank) și în exercitarea aceleiași atribuții infracționale, cunoscând acțiunea de însușire de sume de bani din patrimoniul societății Y1 (derulată de inculpatul X1 prin intermediul unor împrumuturi frauduloase către firma Y49), la solicitarea /cu acceptul inculpatului respectiv, a dispus, cu privire la suma totală de 854.617 lei, transferul în conturile firmelor Y50 (pe care inculpatul X1 o controla), și Y98 (pe care personal o controla), în contul bancar al Y44, în contul bancar personal și în contul bancar personal al suspectuluiX12 (cu justificarea ”contravaloare factură/plată împrumut”) respectiv retragerea în numerar (cu justificarea ”restituire împrumut”), printr-un număr de 11 de operațiuni (retragere numerar sau operațiuni bancare de plată), sumă ce astfel a fost introdusă într-un circuit financiar de spălare, în scopul disimulării originii ilicite a acesteia şi a adevăratei naturi a dispoziţiei sale.
Față de probatoriul expus anterior, rezultă în mod evident faptul că circuitul financiar de spălare a sumelor respective s-a făcut în interesul financiar al inculpatului X1(și implicit al inculpatului X5), întrucât destinația finală a transferurilor respective a vizat:plata unui ”partener de afaceri/asociat/persoană de încredere” a inculpatului X1(transferurile către suspectul X12), achiziționarea de către inculpatul X1(prin societatea Y56) apachetului de acțiuni deținut deY56la Y1 respectiv plata contravalorii serviciilor de consultanță juridică prestate de Y44 (și rămase neachitate) pentru diverse alte firme (din grupul de presă, grupul IT, societăți tip off-shore) controlate de inculpatul X1(transferurile către contul bancar aparținândY44/contul personal al inculpatuluiX5/contul unei societăți controlate de acesta sau o operațiune de retragere de numerar derulată de același inculpat) și nicidecum ”obținerea urgentă de lichidități” pentru firma Y49.
B.în ceea ce privește sumele de bani transferate direct în contul societățiiY49București:

În data de 04.04.2013, societatea Y49a încasat sumade 264.000lei de la societatea Y1 S.A. (din contul bancar propriu).
Din suma de 264.000 lei astfel transferată a fost ”distribuită” suma de 263.700 lei, după cum urmează:
-la data de 04.04.2013, a fost transferată suma de 154.000 leicătre un cont al societățiiY101,cujustificarea”contravaloare factură”;
-la data de 04.04.2013, a fost transferată suma de 44.200 leicătre un cont al societățiiY38cujustificarea”contravaloare factură”;
-la data de  05.04.2013, suma de  65.500 leia fost retrasă de către inculpatul X4, cu justificarea ”lichidare salarii”.
   În ceea ce privește societățile sus-indicate, menționăm/reiterăm că acestea sunt firme controlate indirect de către inculpatulX1, astfel:
-Y101este o firmă undeacţionar în procent de 95 % este societatea Y102(o altă societate tip holdingcontrolată de inculpatul X1);
-Y38este o firmă undeacţionar în procent de 95 % este societateaY2 S.A. (controlată de inculpatul X1).
   Controlul exercitat de către inculpatul X1asupra firmei Y101respectiv grupului de publicitate Y102 este confirmat și de către inculpatul X5în memoriul-cerere de probe înregistrat în data de 09.12.2021și rezultă și din conținutul deciziilor Consiliului Concurenței aflate la dosar (privind autorizarea operaţiunilor de concentrare economică prin care societăți dingrupul de companiiY102 au preluat controlul asupra unor societăți ce activează, în domeniul producţiei şi difuzării programelor de televiziune şi radio).
În data de 12.04.2013, societatea Y49a încasat sumade 1.000.000lei de la societatea Y1 S.A. (din contul bancar propriu).
Suma de 1.000.000lei astfel transferată a fost ”distribuită”, după cum urmează:
-la data de 12.04.2013, a fost transferată suma de 43.924 lei către un cont  aparținând S.C. Y38 S.R.L., cu justificarea”contravaloare factură”;
-la data de 12.04.2013, a fost transferată suma de 113.800 lei către un cont aparținând inculpatuluiX4, cu justificarea”restituireîmprumut”;
-la data de 12.04.2013, a fost transferată suma de 45.500 lei către un cont aparținând societății Y51, cu justificarea ”contravaloare factură”;
-la data de 12.04.2013, a fost transferată suma de 259.100 lei către un cont aparținând Y101, cu justificarea”contravaloare factură”;
-la data de 12.04.2013, a fost transferată suma de 442.000 lei către un cont aparținând Y103, cu justificarea”contravaloare factură”;
-la data de 12.04.2013, a fost transferată suma de 50.000 lei către un cont aparținând Y104, cu justificarea ”contravaloare factură”;
-la data de 12.04.2013, a fost retrasă suma de 20.000 lei de către inculpatul X4, cu justificarea ”avans salarii”;
-la data de 12.04.2013, a fost retrasă suma de 1.800 lei de către inculpatul X4, cu justificarea”diverse plăți”;
-la data de 12.04.2013, a fost transferată suma de 23.876 lei (dintr-un transfer total de 24.004,78 lei) către un  cont aparținând A.F.P. SECTOR 1 BUCUREȘTI, cu justificarea ”plată poprire”.
   În ceea ce privește societățileY51,Y103 și Y104 menționăm/reiterăm că acestea sunt firme controlate indirect de către inculpatulX1, astfel:
- Y51Jilava, Ilfov, este o firmă în care inculpatul X4(”angajatul de încredere/reprezentantul/interpus/intermediarul în probleme financiare al inculpatului X1”) deține 80% din acțiuni ;
-Y103este o firmă undeacţionar în procent de 95 % este societatea Y102(o altă societate tip holdingcontrolată de inculpatul X1);
-Y104este o firmă undeacţionar în procent de59,6 % este societatea Y102.
În data de 30.09.2014, societatea Y49 S.R.L. a încasat suma de 286.741 lei de la societatea Y110 (restul din prețul creanței cesionate de către Y1 prin contractul din 08.09.2014).
Din suma de 286.741 lei astfel transferată a fost ”distribuită” suma de 285.000 lei, după cum urmează:
-la data de 01.10.2014, inculpatulX4a retras numerar din contul societățiiY49 S.R.L.suma de10.000 lei cu justificarea”plăți diverse”;
-la data de 01.10.2014, a fost transferată suma de275.000 lei în contul personal al inculpatuluiX4, sumă ce apoi ulterior a fost ridicată în numerar de acesta în trei tranșe, în datele de 02.10.2014, 03.10.2014 și 06.10.2014.

Reiterăm faptul că în ceea ce privește conturile firmeiY49 S.R.L., inculpatul X4 a avut calitatea de împuternicit.
Concluzionând, în intervalul 04.04.2013-01.10.2014, inculpatul X4 în calitate de reprezentant/împuternicit pe conturile  firmei Y49 București (societate controlată de inculpatul X1-persoană căruia i se subordona) și în exercitarea aceleiași atribuții infracționale, cunoscând acțiunea de însușire de sume de bani din patrimoniul societății Y1 (derulată de inculpatul X1 prin intermediul unor împrumuturi frauduloase către firma Y49), la solicitarea inculpatului respectiv, a retras în numerar (cu justificarea ”lichidare salarii/avans salarii/diverse plăți”) respectiv a transferat în conturile firmelor Y101, Y38, Y51 Jilava, Ilfov, Y103, Y104, în contul bancar personal și în contul AFP Sector 1 București  (cu justificarea ”contravaloare facturi/restituire împrumut/plată poprire”), printr-un număr de  14 operațiuni (retrageri de numerar/operațiuni bancare de plată), suma totală de 1.548.700 lei,  înlesnind astfel circuitul financiar de spălare al sumei în cauză, în scopul disimulării originii ilicite a acesteia şi a adevăratei naturi a dispoziţiei sale
   Față de probatoriul expus anterior, rezultă în mod evident faptul că circuitul financiar de spălare a sumelor respective s-a făcut în interesul financiar al inculpatului X1, întrucât destinația finală a transferurilor respective a vizat de faptdouă direcții principale:
-finanțarea activităților altor firme deținute de către inculpatul X1(transferurile către societățile Y101, Y38, Y103, Y104), circuitul financiar fiind ”formal” justificat prin emiterea unor facturi către societatea Y49 S.R.L. (pentru a crea aparența de legalitate a ”direcționării” transferurilor către firmele respective).
  În acest sens, în memoriul-cerere de probe înregistrat în data de 09.12.2021, referitor la ”împrumuturile” acordate firmei Y49 S.R.L., inculpatul X5a făcut următoarele precizări:
”..Întrucât societatea Y1 nu mai avea activitate de producție, până la momentul recuperării integrale a sumelor de la Y2....s-a luat decizia unor împrumuturi pentru a finanța alte activități din grupul de firme deținut de X1 și anume grupul de presă Y105 (deținut de Y103) și firmele care activau în domeniul IT (Y52 și Y101)..”
De altfel și inculpatul X1(în declarația de suspect din 27.04.2016) a recunoscut raportat la ”împrumuturile” acordate societățiiY49 S.R.L.faptul că ”sumele au fost luate cu titlu de împrumut întrucât a avut nevoie urgentă de lichidități”.
-direct persoana inculpatului X1(transferurile către contul bancar personal al inculpatului X4/operațiunile de retragere de numerar derulate de acesta).
   În acest sens față de probatoriul administrat în cauză reiterămpoziția certă a inculpatului X4 de”angajat de încredere/reprezentant/interpus/intermediar în probleme financiare al inculpatului X1” (aspect confirmat de către inculpații X5și X2 șirecunoscut implicit de către inculpatul X1) – inculpataX2confirmând că inculpatul X4”primea sume de bani pentru X1” iar inculpatul X1recunoscând că același inculpat ”făcea plăți și servicii în numele său”.
Calitatea inculpatului X4 de ”interpus/intermediar în probleme financiare” al inculpatului X1reiterăm de altfel că rezultăcu certitudine în cauză și din analiza extraselor conturilor bancare deschise pe numele său de inculpatul X4la unitatea bancară ... București – Agenția Trusești.
Astfel din analiza autorizată a documentelor bancare respective  rezultă că în intervalul 2009-2015, inculpatul X4a deschis la unitatea bancară sus-indicată conturi bancare în lei și valută (euro/franci elvețieni/usd) în care a încasat în mod repetat sume foarte mari de bani (în lei/euro) de la diverse firme controlate de către inculpatulX1(din cadrul grupului Y2u din afara acestuia) – sume pe care fie le-a retras în numerar, fie le-a transferat (uneori după convertirea acestora în franci elvețieni/usd/lei) în conturi personale interne/externe ale inculpatului X1sau alesuspectei X11 (membru al consiliului de administrație al firmei Y2și persoană ce deținea un cont bancar comun cu inculpatul X1înprincipatul Monaco) respectiv cu care a dispus o serie de alte plăți în interesul respectivilor (pentru achitarea unor diverse cheltuieli personale ale ambilor/în conturile altor societăți controlate de ultimul inculpat).Se observă deasemenea că uneori în conturile respective sunt și transferate sume de bani din ordinul inculpatului X1/suspectei X11pentru achitarea unor diverse cheltuieli ale acestora.
Totodată din aceiași analiză  rezultă indirect și denumirea unor societăți ce erau controlate (faptic sau indirect) de către inculpatul  X1printre careși:Y49, Y50,Y51 sau SC Y101 SRL(care după cum am prezentatanterior, au fost utilizate în diferite modalități pentru ”diminuarea” resurselor de lichidiate ale Y1).
 Aceste aspecte se coroborează și cu conținutul extraselor bancare aferente contului bancar comun deținut de către inculpatul X1șisuspecta X11în principatul Monaco, banca ... (documente ce au fost înaintate organului român de urmărire penală în urma executării în acest sens a unei cereri de asistență judiciară internațională de către organele judiciare competente din principatul monegasc), din care rezultă operațiuni de transfer (creditare cont) a unor sume importante de bani (în tranșe de ordinul sutelor de mii/zecilor de mii de euro) la ordinul inculpatului X4 (din conturile bancare deschise pe numele acestuia la unitatea bancară ... București – Agenția Trusești).
   De altfel, din analiza operațiunilor de rulaj ale contului extern respectiv rezultă operațiuni de creditare dispuse direct și din conturile societăților Y49 S.R.L.respectiv Y101 SRL.
Această concluzie rezultă din analiza detaliată a extraselor conturilor bancare deschise pe numele său de inculpatul X4la unitatea bancară ... București – Agenția Trusești raportat la retragerea de către inculpatul respectiv în intervalul 02.10.2014-06.10.2014 a sumei totale de 275.000 lei”provenită” din disponibilitățile Y1 (conform circuitului prezentat anterior).
   Astfel conform acestor extrase, după operațiunile de retragere respective, în ziua de 06.10.2014, inculpatul X4 redepune în numerar în contul personal suma de 13.850 lei pe care în aceiași zi o schimbă valutar (în contul de euro) în echivalentul sumei de 3.094 euro.
Tot în data de 06.10.2014, inculpatul X4 depune în numerar în contul de euro suma de 2000 de euro-dispunând în aceași zi un transfer de 5.000 euro într-un cont bancar extern al inculpatului X1.
   În data de 10.10.2014, inculpatul X4 depune în numerar în contul personal de euro suma de 10.000 euro-dispunând în aceași zi transferul sumei de 10.000 euro într-un alt cont bancar extern(contuldeschis în principatul Monaco, la banca ...) al inculpatului X1.
În data de 14.10.2014, inculpatul X4 depune în numerar în contul personal suma de 11.950 lei pe care o utilizează pentru achitarea unor diverse cheltuieli personale(facturi) ale inculpatului X1.
În acest sens, referitor la destinația finală a sumei totale de 285.000 lei(restul în echivalent aprox.65.000 euro din prețul creanței cesionate de către Y1 prin contractul din 08.09.2014), inculpatul X1a recunoscut(în declarația de suspect din 27.04.2016) că a fost retrasă de cătreinculpat X4 în folosul său direct, menționând astfel:
”..Cunosc că acești bani au fost ridicați de X4 pentru mine și au făcut parte din suma împrumutată întrucât am avut nevoie de urgență respectiv o investiție în zona media de internet carese regăsește în documentele contabile și recunosc că nu trebuia să scot această sumă..”.
De altfel, referitor la ”suma totală de 2.296.000 lei împrumutată de Y1 și ajunsă inițial în mai multe tranșe în conturile Y49”, inculpatul X1 nu a negat faptul că o parte din aceasta ” a fost scoasă de persoane din anturajul său” (inculpații X4și X5), justificându-se doar că ”sumele respective au fost luate cu titlu de împrumut întrucât a avut nevoie urgentă de lichidități”.
Totodată, reiterăm faptul că interesul financiar personal direct al inculpatului X1 rezultă și din transferulîn data de 04.02.2014 (din dispozițiaY49),din contul fiduciar alY1 (deschis la... Bank de către Y44)a sumei de 45.484,34 lei (ce a fost schimbată valutar în suma de 10.100 euro)în contulY46(similar firmă tip off-shore înființată în Republica Cipru și controlată de X1) – contul firmei respective  fiind anterior utilizat  pentru efectuarea de operațiuni de transfera unor sume importante de bani (de ordinul sutelor de mii/zecilor de mii de euro) către contul bancar comun (în euro) deținut de către inculpatul X1șisuspecta X11în principatul Monaco, banca ...(conform documentelor bancare ce au fost înaintate organului român de urmărire penală în urma executării în acest sens a unei cereri de asistență judiciară internațională de către organele judiciare competente din principatul monegasc).
Concluzionând, în intervalul aprilie 2013-ianuarie 2015, inculpatul X1 a primit în conturile firmelor Y49 București și Y61 (pe care le controla) suma totală de 2.437.833,55 lei (1.579.741 lei la firma Y49, în intervalul 04.04.2013-30.09.2014 respectiv 858.092,55 lei la firma Y61, în intervalul 04.04.2013-09.01.2015), cunoscând proveniența infracțională a acesteia și anume din săvârșirea infracțiunii de delapidare (aferentă acțiunilor de însușire de sume de bani din patrimoniul societății Y1 ), sumă din care ulterior, în intervalul 04.04.2013-02.06.2015, adispus/acceptat prin intermediul persoanelor subordonate – inculpații X4 și X5 (cu drept de semnătură în acest sens), cu privire la suma totală de 2.403.317 lei, transferul în conturile firmelor Y101, Y38, Y51 Jilava, Ilfov, Y103, Y104, Y50 (pe care le controla), în contul firmeiY98 (controlată de inculpatul X5), în contul bancar  al Y44, în contul AFP Sector 1 București și în conturile bancare personale ale inculpațilorX5, X4 și suspectului X12 (cu justificarea ”contravaloare factură/plată împrumut/restituire împrumut/plată poprire”) respectiv retragerea în numerar (cu justificarea ”restituire împrumut/lichidare salarii/avans salarii/diverse plăți”), printr-un număr de 25 de operațiuni (retrageri de numerar sau operațiuni bancare de plată), sumă ce astfel a fost introdusă într-un circuit financiar de spălare, în scopul disimulării originii ilicite a acesteia şi a adevăratei naturi a dispoziţiei sale.
Intenția de însușire în interes financiar propriu de către inculpatulX1a sumei totale de2.583.317,89 leidin patrimoniul societățiiY1(sumă ce a făcut obiectul acțiunii continue de delapidare anterior prezentate) rezultă și din faptul căinculpatul respectiv nu a depus ”niciun fel de diligențe” în vederea rambursării”voluntare” a  sumelor respective (nerespectându-se de altfel termenele contractuale de restituire menționate în cuprinsul contractelor din 04.04.2013 respectiv 10.03.2014) deși începând cu luna aprilie 2015 față de firma Y1se dispusese din nou deschiderea procedurii de insolvență.
Abia în contextul în care au început să se deruleze cercetări penalein personamsub aspectul săvârșirii infracțiunii de delapidare raportat la ”sumele împrumutate” societății Y49 București, s-au derulat operațiuni de rambursare parțialedupă cum urmează:
Astfel, prin procesul verbal de sesizare din 27.11.2015, organele de cercetare penală din cadrul I.P.J.Olt-Serviciul de Investigare a Criminalității Economice s-au sesizat din oficiu cu privire la ”însușirea de sume mari de bani de la societatea Y1 folosind contracte de împrumut cu societăți controlate” raportat la faptul că ”în aprilie 2013, în baza unui contract încheiat cu Y49 Bucureștis-a plătit către această societate 2.000.000 lei, sumă ce nu a mai fost returnată până în prezent când Y1 a intrat în procedura de faliment”,reținându-seexistența indiciilor privind săvârșirea infracțiunii prev. de art.297 alin.1 C.p. – cauza respectivă fiind înregistrată în evidențele Parchetului de pe lângă Judecătoria  sub ,,,.
   Prin ordonanța din 03.12.2015, organele de cercetare penală din cadrul I.P.J.Olt-Serviciul de Investigare a Criminalității Economice au dispus (în cauza penală respectivă) începerea urmăririi penale in remșisub aspectul săvârșirii infracțiunilor de delapidare și abuz în serviciu, prev. de art.295 C.p. și art.297 C.p. rap. la art..308 C.p.
   Prin ordonanța procurorului (din cadrul Parchetului de pe lângă Judecătoria ) din data de 04.12.2015 s-a dispus efectuarea în continuare a urmăririi penale față deX3,X4,Y80, Y79șiY83sub aspectul săvârșirii infracțiunilor de delapidare și abuz în serviciu, prev. de art.295 C.p. și art.297 C.p. rap. la art.308 C.p.
Prin ordonanța ,,, din data de 19.04.2016 a Parchetului de pe lângă Judecătoria s-a dispus declinarea competenței de soluționare a cauzei respective în favoarea D.I.I.C.O.T.-Biroul Teritorial Olt, unde cauza respectivă a fost reunită (prin ordonanța din 07.06.2016) la dosarul penal nr. (în care se efectuau cercetări sub aspectul săvârșirii infracțiunilor de constituirea unui grup infracțional organizat, evaziune fiscală și gestiune frauduloasă, comise în dauna Y1).
   Totodată, în cauzanr.(dosar preluat de D.I.I.C.O.T.-Structura Centrală prin ordonanța nr.  din 05.12.2019 a procurorului șef adjunct al DIICOT și reînregistrat în evidențe cu nr.), în cursul anului 2015, D.I.I.C.O.T.-Biroul Teritorial Olta administrat probe testimoniale (audierea în calitate de martor a inculpatei X3,respectiv a numiților M2 și M4)ce au privit inclusiv ”împrumurile” acordate, în intervalul 2013-2015, către societatea Y49 București.
Prin urmare doar contextul sus-descris al declanșării urmăririi penale cumulat cu notificările lichidatorului Y97(practician în insolvență ce preluase de la Y85 (urmare divizării acesteia) cauza privind debitoarea Y1)) de a demara procedura de executare silită a societățiiY49,i-au determinat pe inculpațiiX1și X5”să depună diligențe” în vederea rambursării parțiale a sumelor ”împrumutate”.
În acest sens, inculpatul X5(în declarația de inculpat din 04.03.2021) a precizat:
”...Precizez faptul că începând cu luna februarie 2016 sumele de bani acordate cu titlu de împrumut de către Y1 către firma Y49 au fost restituite parțial prin plata acestora direct în contul firmei Y1 de către societatea Y61 Nicosia-Cipru (care a achitat integral sumele primite) cât și de către numitul X1 prin alte societăți comerciale.
În acest scop am transferat și eu în contul firmei Y61 Nicosia-Cipru o sumă de ordinul a zeci de mii de
 euro, urmând să o recuperez ulterior de la alte societăți ale numitului X1 pentru care prestasem servicii de consultanță juridică...”.
În realitate, la nivelul lunii februarie 2016, s-a făcut doar o rambursare de 298.092 lei – inculpații X1și X5intenționând (conform memoriului-cerere de probe înregistrat în data de 09.12.2021 și depus de ultimul inculpat) ulterior să propună lichidatorului Y97 încheierea unei tranzacții de  rambursare eșalonată a ”sumelor împrumutate”.
Abia în luna aprilie 2016 (deci la un interval de 3 ani de la încheierea primului împrumut) și numai în contextul dispunerii efectuării în continuare a urmăririi penale (în cauza nr.instrumentată de D.I.I.C.O.T.-Biroul Teritorial Olt) și față de X1, X3șiX4(inclusiv sub aspectul infracțiunilor de delapidare și instigare/complicitate la delapidare ce au vizat”însușirea de sume de bani de la societatea Y1 folosind contractele de împrumut încheiate  cu societatea Y49”) și aducerii la cunoștință față de aceștia a calităților procesuale subsecvente (măsuri procesuale urmate de punerea în mișcare a acțiunii penale și reținerea acestora) – inculpatul X1cu ocazia audierii sale (în data de 27.04.2016), și-a luat ”un angajament de restituire” integrală a ”sumelor  împrumutate”societății Y49, astfel:
”...Oparte din bani au fost returnați, restul urmând a fi returnați în următoarele două săptămâni”.
    Conform concluziilorraportului de expertiză contabilă judiciară nr.,,, (conform răspunsului formulat de expertul/consultantul fiscal desemnați la obiectivul nr.I.D.punctul 13), în lunile februarie și mai 2016, din ”împrumuturile” acordate societății Y49 a fost restituită suma totală de 1.808.092,55 lei – rezultând deci că în luna mai 2016 a mai fost rambursată suma de 1.510.000, 55 lei.
    Prin urmare din suma totală de 2.583.317,89 lei (ce a făcut obiectul acțiunii continue de delapidare sus-descrise în dauna Y1), a fost recuperată în contextul sus-menționat doar suma de 1.808.092,55 lei -inculpatul X5precizând în memoriul -cerere de probe înregistrat în data de 09.12.2021 faptul că ”nu a avut la dispoziție mijloace prin care să decidă sau să determine rambursarea integrală a împrumuturilor”.
•	

Multitudinea firmelor (indicate anterior) implicate în derularea acțiunii continue de delapidare a sumei totale de 2.583.317,89 lei din patrimoniul societății Y1 și în circuitul financiar ulterior de spălare (firme controlate de către inculpatul X1), caracterul  structurat şi coordonat (cu dezvoltare pe verticală şi orizontală  respectiv repartizarea sarcinilor şi roluri prestabilite) al implicării inculpațilorX1,X3șiX4în derularea mecanismului infracțional sus-expus (inculpații X3șiX4 acționând (la indicațiile/sub coordonarea inculpatuluiX1)  pe primul palier al activității de delapidare iar ultimul inculpat și la nivelul palierului de spălare), intervalul de timp relativ îndelungat (2013-2015) de derulare a acestor circuite financiare ce au presupus rulajul unor sume de bani importante și întocmirea a numeroase documente administrative, contractuale, fiscale și de ordin financiar justificative ”formale” precum și caracterul organizat al activităților de delapidare și spălare desfășurate în beneficiul/ interesul financiar al inculpatului X1, denotă faptul că inculpații X1, X3 și X4 au acționat în cadrul unui grup infracțional organizat, fiecare cu atribuții în derularea circuitelor scriptice și financiare justificative, ce a acționat coordonat și structurat în scopul comiterii infracțiunilor de delapidare și spălare a banilor – grup la care a aderat în mod conștient și inculpatul X5în scopulînsușirii în interesul financiar propriu al inculpatuluiX1 (și implicit ulterior și al său) adisponibilităților bănești din patrimoniul firmei Y1.
În acest sens, față de probatoriul administrat concluzionăm cert că implicarea inculpaților X3respectivX4 (și ulterior a inculpatului X5) în realizarea mecanismului infracțional de delapidare și spălare sus-amintit, au reprezentat activităţi coordonate complementare derulate în baza unor sarcini predeterminate şi în cadrul unei ierarhii decizionale conduse în mod evident de inculpatul X1.
Sintetizând, faţă de situaţia de fapt reţinută în baza probatoriului expus anterior, concluzionăm că începând cu luna aprilie 2013, inculpatulX1 împreună cu inculpații X3 și X4, au constituit un grup infracțional organizat în vederea comiterii infracțiunilor de delapidare și spălare a banilor (grup la care ulterior, tot în cursul lunii aprilie 2013 a aderat și inculpatul X5), grup ce a acționat coordonat până în luna ianuarie 2015, în scopul însușirii în interesul financiar personal al inculpatului X1, a disponibilităților bănești din patrimoniul firmei Y1 (societate pe care acesta o controla prin acționarul majoritar Y2 (Y2) ), sub aparența derulării unor contracte de împrumut cu caracter fraudulos cu firma afiliată Y49 București (pe care similar inculpatulX1o controla), prin intermediul cărora suma totală de 2.583.317,89 lei reprezentând sume de bani aflate în conturile bancare, de trezorerie și în contul fiduciar al Y1  respectiv prețul unei creanțe cesionate (aparținând Y1 ), a fost transferată/încasată fie direct către/în conturile Y49 București, fie din dispoziția Y49 București către conturile altor societăți interne/externe (pe care similar inculpatul X1 le controla), acțiuni urmate de derularea unor circuite financiare de spălare (la capătul cărora sumele rulate erau fie retrase în numerar/transferate în alte conturi bancare, în interesul financiar direct al inculpatuluiX1)  iar fiecare membru al grupului  şi-a asumat şi a îndeplinit ca atribuţii în cadrul acestuia următoarele activităţi:

inculpatul X1 – ”liderul” grupului:

- în calitate de administrator faptic al firmelor Y1  și Y49 București, a solicitat inculpaților X3 (directorul general al firmei Y1) și X4 (reprezentant al  firmei Y49 București), încheierea contractelor și actului adițional disimulat cu caracter fraudulos (la datele de 04.04.2013, 10.03.2014 și 07.01.2015), prin care firma Y1 împrumuta firma Y49 București cu sumele de 2.000.000 lei și 100.000 euro;
-a dispus (inclusiv prin inculpatul X4) inculpatei X3 (directorul general al firmei Y1)  să transfere, în intervalul aprilie 2013-ianuarie 2015, suma totală de 2.296.576,89 lei din conturile Y1 deschise la .., ...Bank și Trezoreria .. respectiv din contul fiduciar al Y1  deschis la ... Bank de societatea de avocatură Y44 (unde erau încasate 
sume de bani de societatea de avocatură în numele Y1 ), fie direct către contul Y49 București, fie din dispoziția Y49 București către conturile altor societăți interne/externe pe care le controla (firmele Y61, Y46, Y38);
-a solicitat inculpaților X3 și X4 (ultimul  în calitate de reprezentant/împuternicit pe conturile  firmei SC 
Y49 București) să accepte încasarea directă, în data de 30.09.2014. în contul Y49 București, a sumei de 286.741 lei (virată de Y96), reprezentând prețul unei creanțe cesionate ce aparținea Y1 (în baza contractului de cesiune de creanță încheiat cu Y96 în 08.09.2014);
- a solicitat inculpatului X4 (împuternicit pe conturile  firmei Y49 București), să retragă în numerar (cu justificarea ”lichidare salarii/avans salarii/diverse plăți”) respectiv să transfere în contul bancar personal al acestuia (de unde acesta le retrăgea corespunzător), în conturile bancare ale unor firme pe care le controla (Y101, Y38, Y51 Jilava, Ilfov, Y103, Y104) și în contul AFP Sector 1 București (cu justificarea ”contravaloare facturi/restituire împrumut/plată poprire”), suma totală de 1.548.700 lei,  însușită din patrimoniul societății Y1 în modalitățile sus-expuse;
-a solicitat/acceptat ca inculpatul X5 (împuternicit pe conturile firmei Y61 deschise în România la ... Bank) să retragă în numerar (cu justificarea ”restituire împrumut”) respectiv să transfere în contul firmei Y50 (pe care o  controla), în contul bancar al Y44, în contul bancar personal al acestuia și în contul bancar al suspectuluiX12 (cu justificarea ”contravaloare factură/plată împrumut/”), suma totală de 742.915 lei  însușită din patrimoniul societății Y1 în modalitățile sus-expuse.

inculpata X3:

- în calitate de director general al firmei Y1 și la solicitarea inculpatului X1, a semnat contractele și actul adițional  cu caracter fraudulos (la datele de 04.04.2013, 10.03.2014 și 07.01.2015), prin care firma Y1 împrumuta firma Y49 București cu sumele de 2.000.000 lei și 100.000 euro;
- în calitate de director general al firmei Y1, a solicitat membrilor Consiliului de Administrație al firmei Y1, ratificarea formală a încheierii contractului de împrumut  din data de 04.04.2013 cu firma Y49 București;
- în calitate de director general al firmei Y1 și la solicitarea inculpatului X1, a dispus  transferul, în intervalul aprilie 2013-ianuarie 2015, sumei totale de 2.296.576,89 lei din conturile Y1 deschise la .., .. Bank și Trezoreria ...respectiv din contul fiduciar al Y1  deschis la ... Bank de societatea de avocaturăY44 (unde erau încasate sume de bani de societatea de avocatură în numele Y1 ), fie direct către contul Y49 București, fie din dispoziția Y49 București către conturile altor societăți interne/externe pe care inculpatul X1 le controla (firmele Y61, Y46, Y38);
- în calitate de director general al firmei Y1 și la solicitarea inculpatului X1, a acceptat încasarea directă, în data de 30.09.2014, de către  Y49 București, a sumei de 286.741 lei (virată de Y96), reprezentând prețul unei creanțe cesionate ce aparținea Y1 (în baza contractului de cesiune de creanță încheiat cu Y96 în 08.09.2014).

inculpatul X4:

- în calitate de reprezentant al  firmei Y49 București și la solicitarea inculpatului X1, a semnat contractele și actul adițional cu caracter fraudulos (la datele de 04.04.2013, 10.03.2014 și 07.01.2015), prin care firma Y1 împrumuta firma Y49 București cu sumele de 2.000.000 lei și 100.000 euro;
-în calitate de membru al Consiliului de Administrație al firmei Y1 și la solicitarea inculpatului X1, a aprobat formal încheierea contractului de împrumut și actului adițional din datele de 10.03.2014 și 07.01.2015 cu firma Y49 București;
- în calitate de reprezentant al  firmei Y49 București și la indicațiile inculpatului X1, a solicitat inculpatei X3 (directorul general al firmei Y1)  să transfere, în intervalul aprilie 2013-ianuarie 2015, suma totală de 2.296.576,89 lei din conturile Y1 deschise la .., ... Bank și Trezoreria ... respectiv din contul fiduciar al Y1  deschis la ... Bank de societatea de avocaturăY44 (unde erau încasate sume de bani de societatea de avocatură în numele Y1 ), fie direct către contul Y49 București, fie din dispoziția Y49 București către conturile altor societăți interne/externe pe care inculpatul X1 le controla (firmele Y61, Y46, Y38);
-în calitate de împuternicit pe conturile  firmei Y49 București și la solicitarea inculpatului X1, a acceptat încasarea directă, în data de 30.09.2014. în contul Y49 București, a sumei de 286.741 lei (virată de Y96), reprezentând prețul unei creanțe cesionate ce aparținea Y1 (în baza contractului de cesiune de creanță încheiat cu Y96 în 08.09.2014);
- în calitate de împuternicit pe conturile  firmei Y49 București și la solicitarea inculpatului X1, a retras în numerar (cu justificarea ”lichidare salarii/avans salarii/diverse plăți”) respectiv a transferat în contul bancar personal (de unde le retrăgea corespunzător), în conturile bancare ale unor firme pe care inculpatul X1 le controla (Y101, Y38, Y51 Jilava, Ilfov, Y103, Y104) și în contul AFP Sector 1 București (cu justificarea ”contravaloare facturi/restituire împrumut/plată poprire”), suma totală de1.548.700 lei, însușită din patrimoniul societății Y1 în modalitățile sus-expuse.

inculpatul X5:

-în intervalul 12.04.2013-09.01.2015, în calitate de administrator al contului fiduciar al Y1  (unde erau încasate în numele acestei firme sume de bani de la partenerii săi externi) deschis pe numele SCA ”Y44” (societate civilă de avocatură pe care o controla), la solicitarea inculpatului X1 (prin inculpații X3 și X4), a dispus prin angajații proprii, transferul sumei de 587.576,89 lei în contul firmelor externe Y61 și Y46 (pe care inculpatul X1 le controla);
-a dispus prin angajații proprii din cadrul SCA ”Y44”, redactarea și prezentarea spre semnare a hotărârilor Consiliului de administrație al firmei Y1 din datele de 07.03.2014 respectiv 07.01.2015, documente prin care erau aprobate formal încheierea contractului de împrumut și actului adițional din datele de 10.03.2014 și 07.01.2015 cu firma Y49 București prin care era suplimentat împrumutul anterior acordat societății Y49 București cu suma maximă de 100.000 euro;
-în intervalul 12.04.2013-17.10.2014, în calitate de împuternicit pe conturile firmei Y61 (deschise în România la ... Bank), la solicitarea/cu acceptul prealabil al inculpatului X1,  a dispus cu privire la suma totală de 742.915 lei, transferul în contul firmei Y50 (pe care inculpatul X1 ocontrola), în contul bancar al Y44, în contul bancar personal și în contul bancar al suspectuluiX12 (cu justificarea ”contravaloare factură/plată împrumut/”) respectiv retragerea în numerar (cu justificarea ”restituire împrumut”), sumă ce astfel a fost introdusă într-un circuit financiar de spălare, în scopul disimulării originii ilicite a acesteia şi a adevăratei naturi a dispoziţiei sale.

                                                           ***

ÎNCADRARE JURIDICĂ:

I.1.Fapta inculpatului X1 care în intervalul ianuarie 2006-octombrie 2012, în calitate de administrator scriptic/faptic (și deci reprezentant decizional major) al firmelor din grupul Y2,  a acționat constant în exercitarea aceleiași rezoluții infracționale pentru a decapitaliza societatea comercială Y1 (reducând drastic disponibilitațile bănești și patrimoniul  aflat la dispoziția acesteia)-societate unde a exercitat controlul deciziei consiliului de administrație prin acționarul majoritar Y2 (Y2)  (firmă unde 80% din acțiuni erau deținute de Y7 Lugano Elveția (unde inculpatul X1 deținea 60% din acțiuni)), dezvoltând, coordonând și determinând operațiuni financiare ce au vizat transferul/nerecuperarea unor importante sume de bani reprezentând capitalul de lucru al Y1 respectiv transferul subevaluat al activelor Y1 către o societate comercială terță, prin dispunerea către/cu conivența persoanelor subordonate din conducerea Y1/conducerea grupului Y2 respectiv a reprezentanțiloradministratorului judiciar Y3 (în procedura insolvenței Y1), să aprobe/decidă/determine: acordarea și plata de împrumuturi/consultanță fie către firme intra-grup (Y2, Y2), fie către alte firme pe care le controla faptic (Y4 și SC Y5 SRL);încheierea și derularea  unui contract de fabricație cu firma intra-grupY2  (prin care producția Y1  deși faptic era livrată beneficiarilor din Europa, era facturată scriptic către  Y2 fiind încasată integral de aceasta,  ulterior Y2 achitând doar parțial către Y1  contravaloarea mărfurilor livrate și utilizând sumele încasate astfel discreționar);angajarea împreună și cu ceilalți 2 producători români de vagoane intra-grup (Y16 și Y15) în contractarea în condiții defavorabile a unui credit bancar sindicalizat în valoare totală de 100.000.000 euro (din care s-a utilizat suma de 96.000.000 euro și prin care practic s-au refinanțat vechile credite)cu garantarea reciprocă a universalității  bunurilor deținute (Y1  garantând atât propriul credit cât și creditele celorlalți producători);declanșarea și derularea procedurii de insolvență a firmei Y1  fără luarea în considerare și recuperarea  creanțelor pe care Y1  le avea de încasat de la firmele din grupul Y2 (fapt ce a condus la vânzarea subevaluată a activelor (patrimoniului) firmei Y1 către o societatea terță), după cum urmează:
-în datele de 19.05.2006 și 15.07.2006, a dispus încheierea contractului nr.1167 și a unui act adițional prin care Y1 a împrumutat în condiții financiare dezavantajoase acționarul majoritar Y2  (pentru o perioadă de maximum 11 luni)-documente contractuale în baza cărora  Y1 a transferat în contul firmei împrumutate în intervalul 22.05-15.11.2006 suma totală de 7.099.000 euro (în echivalent 25.122.071 lei)din care suma de 17.496.570,42 leinu a mai fost restituită (sumă actualizatăîn contabilitatea Y1  cu diferențele de curs valutar(sumele împrumutate fiind în euro)rezultând un sold neachitat reevaluat în cuantum de 23.916.267,65 lei)), iar în datele de 31.12.2007 și 30.06.2009, a dispus încheierea a două acte adiționale (la contractul de împrumut nr.1167/19.05.2006) prin care au fost prorogate termenele de rambursare ale împrumutului în cauză (pentru datele de 30.06.2009 și 31.12.2009-ambele termene fiind nerespectate), acționând  de asemenea în intervalul aprilie 2007 (când a expirat termenul inițial de 11 luni de restituire) – noiembrie 2010 (când a avut loc intrarea în procedura de insolvență a firmeiY1) în sensul nerecuperării integrale a împrumutului respectiv cu consecința prejudicierii grave a  societății Y1 cu suma totală de 29.646.591,05lei(ce constă în valoarea reevaluatăcu diferențele de curs valutar a împrumutului acordat și nerestituit  în cuantum de 23.916.267,65 leiși valoarea reevaluată a dobânzii calculate și neplătite în cuantum de 5.730.323,40 lei) - (primul act material continuu al acțiunii de gestiune frauduloasă);
-în anul 2006 (intervalul ianuarie-iunie), a dispus plata unui contract de consultanță fără conținut economic cu firma Y4 (pe care o controla faptic), în baza căruia societatea în cauză a încasat nejustificat suma de 496.562 lei de la Y1, fără a fi efectuate în realitate pretinsele prestații de consultanță economică (al doilea act material continuu al acțiunii de gestiune frauduloasă);
-în  ianuarie 2007 și septembrie 2008, a dispus încheierea și plata parțială a unui contract de consultanță fără conținut economic cu firma Y5 (pe care o controla faptic), în baza căruia societatea în cauză a încasat nejustificat suma de 80.000 lei de la Y1, fără a fi efectuate în realitate pretinsele prestații de consultanță și suport management (al treilea act material continuu al acțiunii de gestiune frauduloasă);
-în intervalul iulie 2007-octombrie 2012, a dispus/determinat încheierea și plata  unui contract de consultanță și management  fără conținut economic cu firmaY2 (firmă pe care similar o controla prin acționarul majoritar Y2 ), în baza căruia societatea în cauză a încasat nejustificat sumele de 2.032.115,08 lei și 1.034.554,69 euro (în echivalent 3.983.604,56 lei) de la Y1, fără a fi efectuate în realitate pretinsele prestații de consultanță (al patrulea act material continuu al acțiunii de gestiune frauduloasă);
-în intervalul ianuarie 2007- iulie 2012, a dispus/determinat încheierea și derularea unui contract de fabricație cu firma Y2 în condițiifinanciare total dezavantajoase pentruY1 (contract prin care producția Y1  deși faptic era livrată beneficiarilor din Europa, era facturată scriptic către  Y2 fiind încasată integral de aceasta, ulterior Y2  achitând doar parțial către Y1  contravaloarea mărfurilor livrate și utilizând sumele încasate astfel discreționar), astfel încât soldul neîncasat cu firma Y2 la ieșirea din procedura de insolvență a Y1 (octombrie 2012) era în cuantum de 69.762.606,61 lei(al cincilea act material continuu al acțiunii de gestiune frauduloasă);
-în intervalul septembrie 2008-noiembrie 2009, a dispus aprobarea/încheierea/ratificarea/modificarea contractului de facilitate de credit din 09.10.2008 cu un consorțiu de bănci (având ca agent de garantare Royal Bank Scotland Bank România), prin care Y1  (împreună și cu ceilalți 2 producători români de vagoane intra-grup (Y16 și Y15), a contractat în condiții extrem de defavorabile un credit bancar sindicalizat în valoare totală de 100.000.000 euro (din care s-a utilizat suma de 96.000.000 euro și prin care prin care practic s-au refinanțat vechile credite) cu garantarea reciprocă a universalității  bunurilor deținute (Y1  garantând atât propriul credit cât și creditele celorlalți  producători), facilitate ale cărei costuri au fost dezastroase financiar în viitorul apropiat (inclusiv pentruY1), întrucât în loc să se garanteze la bănci datoria reală avută de fiecare producător, s-a ajuns să se garanteze datoriile totale ale membrilor grupului Y2 (deși Y1 avea de încasat sume importante de la aceștia)-(al șaselea act material continuu al acțiunii de gestiune frauduloasă);
-în intervalul octombrie 2010-octombrie 2012, a dispus declanșarea și a determinat derularea procedurii de insolvență a firmei Y1  fără luarea în considerare și recuperarea  creanțelor pe care Y1  le avea de încasat de la firmele din grupul Y2 (în cuantum de 131.886.529 lei la data deschiderii procedurii de insolvență (noiembrie 2010) respectiv 125.386.079 lei la data întocmirii planului de reorganizare (mai 2011)), fapt ce a creatpremisele  vânzării subevaluate a activelor (patrimoniului) firmei Y1 către societatea terță Y67 prin contractul de transfer de întreprindere din 06.07.2012 (în așa fel încât, întreg patrimoniul Y1 care la deschiderea procedurii de insolvență avea un activ total de 203.231.196 lei, a fost vândut la prețul de 33.247.305 lei)-rezultând o diferență subevaluată în cuantum de cel puțin 125.386.079 lei(neputându-se accepta ”ștergerea” acestor creanțe, în condițiile în care decurgeau din contracte semnate cu firme din același grup, aflate în derulare și pentru care se achitau în aceiași perioadă chiar plăți parțiale) -(al șaptelea act material continuu al acțiunii de gestiune frauduloasă),

prejudiciind astfel persoana juridică Y1 cu suma totală de 161.624.951,69 lei(29.646.591,05 lei+496.562 lei+80.000 lei+2.032.115,08 lei+ 1.034.554,69 euro (în echivalent 3.983.604,56 lei) + 125.386.079 lei)în scopul dobândirii de foloase patrimoniale fie de către alte firme intra-grup (acționarul majoritar Y2,Y2,Y2), fie de către alte firme (terță sau  care le controla faptic-Y4, SC Y5 SRL și Y67),

întrunește elementele constitutive ale infracțiunii degestiune frauduloasă în formă continuată prev. de art.242 alin.1,2 și 3 C.p. cu aplic. art.35 alin.1 C.p.(7 acte materiale) și art.5 C.p.

2.Fapta inculpatului X1 care în intervalul martie-iulie 2012, în calitate de administrator faptic al firmeiY61, și în exercitarea aceleiași atribuții infracționale,a înlesnit însușirea în interes financiar propriu a sumei totale de2.730.000 eurodin patrimoniul societății Y6, prin dispunerea semnării la data de 26.03.2012a unui contract de prestări servicii cu caracter fraudulos cu firma Y6 și emiterii facturii justificative din 06.07.2012,facilitând astfel transferul  ulterior (în data de 13.07.2012) al sumei respectivedin contul aparținând firmei  Y6 (deschis la ... Bank) în contul bancar (deschis la ... București) al firmeiY61 (pe care o controla),întrunește elementele constitutive ale infracțiunii de complicitate la delapidare cu consecințe deosebit de grave în formă continuată prev. de art.48 C.p. rap. la art.295 alin.1 C.p. rap. la art.308 C.p. și art.309 C.p. și cu aplic. art.35 alin.1 C.p. (2 acte materiale) și art.5 C.p.

3.Fapta inculpatului X1 careîn data de 13.07.2012, a primit în contul (deschis la ... București) firmei Y61 (pe care o controla) suma de 2.730.000 euro,cunoscând proveniența infracțională a acesteia și anume din săvârșirea infracțiunii de delapidare (aferentă acțiunii de însușire de sume de bani din patrimoniul societățiiY67), sumă din care ulterior, în intervalul 19.07.2012-23.07.2012, a dispus prin intermediul inculpatului X5 (persoană cu drept de semnătură în acest sens) cu privire la suma totală de 1.671.250 euro, transferulîn contul bancar personal din Monte Carlo, Monaco (suma de 71.250 euro) respectiv  într-un cont bancar din Cipru al firmei Y61 (suma de 1.600.000 euro), printr-un număr de două operațiuni de plată, sumă  ce astfel a fost introdusă într-un circuit financiar de spălare, în scopul disimulării originii ilicite, întrunește elementele constitutive ale infracțiunii despălare a banilor în formă continuată, prev. de art.art.49 alin.1 lit.a din Legea nr.129/2019 cu aplic. art.35 alin.1 C.p. ( 2 acte materiale).

4.Fapta inculpatului X1 care în intervalul aprilie 2013-iunie 2015, în calitate de administrator al firmei intra-grup Y2 (societate deținută prin acționarul majoritarY2 (Y2)  și prin urmare afiliată contribuabiluluiY1), cunoscând faptul că procedura de faliment a societății  respective derulată de către organele competente elvețiene se află în desfășurare (neexistând o hotărâre definitivă de închidere a falimentului firmei Y2) și folosindu-se de existența unei copii de pe o adresă emisă de Biroul de Falimente din Lugano (cantonul Ticino-Elveția) din care rezulta că la Y2 a fost închisă procedura de faliment (aspect nereal, firma fiind activă), în exercitarea aceleiași rezoluții infracționale,  a determinat-o pe inculpata X3 (director general al Y1) să ascundă față de organele fiscale române sursa impozabilă a Y1 constând în provizioanele nedeductibile fiscal la calculul impozitului pe profit constituite (la data de 31.12.2012) pentru creanțele deținute de această societate la firma Y2 (în valoare de 66.610.205,27 lei), prin omiterea repunerii în fața organelor fiscale (printr-o declarație rectificativă ulterioară depunerii în data de 25.03.2013 a declarației 101 privind impozitul pe profit al societății Y1) a cheltuielilor respective ca venituri  impozabile (deși ulterior lunii martie 2013, Y1  s-a înscris la masa credală a Y2), cu consecința considerării ca deductibile a cheltuielilor în cauză  și prin prezentarea față de inspectorii fiscali (cu ocazia verificărilor din luna iunie 2015) a unei copii de pe aceiași adresă emisă de Biroul de Falimente din Lugano (cantonul Ticino-Elveția) din care rezulta nereal că la Y2 a fost închisă procedura de faliment, cu consecința diminuării bazei impozabile a firmei Y1 cu suma de 53.851.270,27 lei (66.610.205,27 lei minus pierderea fiscală de 12.758.953 lei la 31.12.2012) și implicit a neplății unui impozit pe profit aferent exercițiului fiscal 2012 în cuantum de 8.616.203,24 lei,întrunește elementele constitutive ale infracțiunii deinstigare la evaziune fiscală în formă continuată prev. de art.47 C.p. rap. la art.9 alin.1 lit.a și alin.3 din Legea nr.241/2005 cu aplic. art.35 alin.1 C.p. (2 acte materiale).

5.Fapta inculpatului X1 care începând cu luna aprilie 2013, împreună cu inculpații X3 și X4, a constituit un grup infracțional organizat în vederea comiterii infracțiunilor de delapidare și spălare a banilor (grup la care ulterior tot în cursul lunii aprilie 2013, a aderat și inculpatul X5), grup ce a acționat coordonat până în luna ianuarie 2015, în scopul însușirii în interesul financiar propriu  a disponibilităților bănești din patrimoniul firmei Y1 (societate pe care o controla prin acționarul majoritarY2 (Y2) ), sub aparența derulării unor contracte de împrumut cu caracter fraudulos cu firma afiliată Y49 București (pe care similar o controla), prin intermediul cărora suma totală de2.583.317,89 lei reprezentând sume de bani aflate înconturile bancare, de trezorerie și în contul fiduciar al Y1  respectiv prețul unei creanțe cesionate (aparținândY1 ), a fost transferată/încasată fie direct către/în conturile Y49 București, fiedin dispoziția Y49 București către conturile altor societăți interne/externe (pe care similar le controla), acțiuni urmate de derularea unor circuite financiare de spălare (la capătul cărora sumele rulate erau fie retrase în numerar/transferate în alte conturi bancare, în interesul său financiar)  iar în calitate de lider  al grupului  şi-a asumat şi a îndeplinit ca atribuţii în cadrul acestuia următoarele activităţi:
-în calitate de administrator faptic al firmelor Y1  și Y49 București, a solicitat inculpaților X3 (directorul general al firmei Y1) și X4 (reprezentant al  firmeiY49 București), încheierea contractelor și actului adițional disimulat cu caracter fraudulos (la datele de 04.04.2013, 10.03.2014 și 07.01.2015), prin care firma Y1 împrumuta firma Y49 București cu sumele de 2.000.000 lei și 100.000 euro;
-a dispus (inclusiv prin inculpatul X4) inculpateiX3 (directorul general al firmei Y1)  să transfere, în intervalul aprilie 2013-ianuarie 2015, suma totală de 2.296.576,89 lei din conturileY1 deschise la .., ... Bank și Trezoreria ... respectiv din contul fiduciar al Y1  deschis la... Bank de societatea de avocatură Y44 (unde erau încasate sume de bani de societatea de avocatură în numele Y1 ), fie direct către contul Y49 București, fiedin dispoziția Y49 București către conturile altor societăți interne/externe pe care le controla (firmele Y61, Y46, Y38);
-a solicitat inculpaților X3 și X4 (ultimul  în calitate de reprezentant/împuternicit pe conturile  firmeiY49 București) să accepte încasarea directă, în data de 30.09.2014. în contul Y49 București, a sumei de 286.741 lei (virată de Y96), reprezentând prețulunei creanțe cesionate ce aparținea Y1 (în baza contractului de cesiune de creanță încheiat cu Y96 în 08.09.2014);
-a solicitat inculpatului X4 (împuternicit pe conturile  firmeiY49 București), să retragă în numerar (cu justificarea ”lichidare salarii/avans salarii/diverse plăți”) respectiv să transfere încontul bancar personal al acestuia (de unde acesta le retrăgea corespunzător) și înconturile bancare ale unor firme pe care le controla (Y101, Y38, Y51 Jilava, Ilfov, Y103, Y104) șiîn contul AFP Sector 1 București (cu justificarea ”contravaloare facturi/restituire împrumut/plată poprire”),suma totală de 1.548.700 lei, însușită din patrimoniul societății Y1 în modalitățile sus-expuse;
-a solicitat/acceptat ca inculpatul X5 (împuternicit pe conturile firmeiY61 deschise în România la ... Bank)să retragă în numerar (cu justificarea ”restituire împrumut”) respectiv să transfere în contul firmei Y50 (pe careo  controla), în contul bancar al Y44, în contul bancar personal al acestuia și în contul bancar al numituluiX12 (cu justificarea”contravaloare factură/plată împrumut/”), suma totală de 742.915 lei  însușită din patrimoniul societății Y1 în modalitățile sus-expuse,

întrunește elementele constitutive ale infracțiunii deconstituirea unui grup infracțional organizat, prev. de art.367 alin.1, 3 și 6 C.p.

6.Fapta inculpatului X1 care în intervalul aprilie 2013-ianuarie 2015, în calitate de administrator faptic al firmei Y1 (societate pe care o controla prin acționarul majoritarY2 (Y2) ) și în exercitarea aceleiași atribuții infracționale, sub aparența derulării unor contracte de împrumut cu caracter fraudulos cu firma afiliată Y49 București (pe care o controla), și-a însușit(în interesul financiar propriu) dinpatrimoniul societății Y1  (componenta active circulante-disponibilitățile bănești) suma totală de 2.583.317,89 lei, dispunând în acest sens (prin inculpataX3 (director general al Y1))  transferul  sumei totale de 2.296.576,89 lei  (printr-un număr de 12operațiuni derulate în datele de 04.04.2013, 12.04.2013, 15.04.2013, 29.07.2013, 04.02.2014, 10.03.2014, 16.10.2014 și 09.01.2015) din conturile proprii  deschise la .., ... Bank, Trezoreria ... și ... Bank respectiv din contul fiduciar al Y1  deschis de societatea de avocatură Y44 (unde erau încasate sume de bani de societatea de avocatură în numele Y1 ), fie direct către conturile Y49 București, fiedin dispoziția Y49 București către conturile altor societăți interne/externe (pe care le controla-firmele Y61, Y46, Y38) respectiv încasând direct în data de 30.09.2014, în contul Y49 București, suma de 286.741 lei ce aparținea Y1 (în baza contractului de cesiune de creanță încheiat cu Y96 în 08.09.2014), întrunește elementele constitutive ale infracțiunii dedelapidare cu consecințe deosebit de grave în formă continuată prev. de art.295 alin.1 C.p. rap. la art.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p ( 13 acte materiale).

7.Fapta inculpatului X1 care în intervalul aprilie 2013-ianuarie 2015, a primit în conturile firmelor Y49 București și Y61 (pe care le controla) suma totală de 2.437.833,55 lei (1.579.741 lei la firma Y49, în intervalul 04.04.2013-30.09.2014 respectiv 858.092,55 lei la firma Y61, în intervalul 04.04.2013-09.01.2015),cunoscând proveniența infracțională a acesteia și anume din săvârșirea infracțiunii de delapidare (aferentă acțiunilor de însușire de sume de bani din patrimoniul societății Y1 ), sumă din care ulterior, în intervalul 04.04.2013-02.06.2015, a dispus/acceptat, prin intermediul inculpaților X4 și X5 (cu drept de semnătură în acest sens) cu privire la suma totală de 2.403.317 lei, transferul în conturile firmelor Y101, Y38, Y51 Jilava, Ilfov, Y103, Y104, Y50 (pe care le controla), în contul firmeiY98 (controlată de inculpatul X5), în contul bancar  al Y44, în contul AFP Sector 1 București și în conturile bancare personale ale inculpaților X5, X4 și suspectului X12 (cu justificarea”contravaloare factură/plată împrumut/restituire împrumut/plată poprire”) respectiv retragerea în numerar (cu justificarea ”restituire împrumut/lichidare salarii/avans salarii/diverse plăți”), printr-un număr de 25 de operațiuni (retrageri de numerar sau operațiuni bancare de plată), sumă ce astfel a fost introdusă într-un circuit financiar de spălare, în scopul disimulării originii ilicite a acesteia şi a adevăratei naturi a dispoziţiei sale, întrunește elementele constitutive ale infracțiunii despălare a banilor în formă continuată prev. de art.49 alin.1 lit.a și b din Legea nr.129/2019 cu aplic. art.35 alin.1 C.p. (25 de acte materiale)

Întrucât infracţiunile sus-menţionate au fost săvârşite în concurs real, în cauză urmează a fi reţinute prevederile art.38 alin.1 C.p.

II.Fapta inculpatei X2 care în intervalul mai 2006-octombrie 2012, în calitate de reprezentant cu funcție de conducere al firmelor din grupul Y2 (director financiar al grupului și vicepreședinte al acționarului majoritar Y2 (Y2) , administrator al Y2, reprezentant mandatat al Y2 și membru al consiliului de administrație alY1  – poziții subordonate administratorului grupului, inculpatul X1), calități în baza cărora a cunoscut situația și evoluția financiară a societății intra-grup Y1,a acționat constant,în exercitarea aceleiași rezoluții infracționale, pentru a înlesni derularea mecanismului de decapitalizare al societății comercialeY1 dezvoltat/coordonat/dispus/determinat de către inculpatulX1 uneoriîn conivență cu inculpata X6 și numitulX9 (ce au acționat astfel în procedura insolvenței Y1în calitate de reprezentanțiai administratorului judiciar Y3), mecanism fraudulos realizat prin reducerea drasticăa disponibilităților bănești și patrimoniuluiY1, facilitând în acest sens realizarea de operațiuni financiare ce au vizat transferul/nerecuperarea unor importante sume de bani reprezentând capitalul de lucru al Y1respectiv transferul subevaluat al activelor Y1 către osocietate comercială terță, prin încheierea și plata de contracte de împrumut/consultanță către firme intra-grup (Y2, Y2)/încheierea și derularea  unui contract de fabricație cu firma intra-grupY2  (prin care producția Y1  deși faptic era livrată beneficiarilor din Europa, era facturată scriptic către  Y2 fiind încasată integral de aceasta,  ulterior Y2  achitând doar parțial către Y1  contravaloarea mărfurilor livrate și utilizând sumele încasate astfel discreționar)/angajarea împreună și cu ceilalți 2 producători români de vagoane intra-grup (Y16 și Y15) în contractarea în condiții defavorabile a unui credit bancar sindicalizat în valoare totală de 100.000.000 euro (din care s-a utilizat suma de 96.000.000 euro și prin care practic s-au refinanțat vechile credite) cu garantarea reciprocă a universalității  bunurilor deținute (Y1  garantând atât propriul credit cât și creditele celorlalți producători/respectiv prin determinareaderulării procedurii de insolvență a firmei Y1  fără luarea în considerare a creanțelor pe care Y1  le avea de încasat de la firmele din grupul Y2 (fapt ce a condus la vânzarea subevaluată a activelor (patrimoniului) firmei Y1 către o societatea terță),  după cum urmează:
-la solicitarea inculpatului X1, în calitate de director financiar și vicepreședinte al Y2 , în datele de 19.05.2006 și 15.07.2006, a încheiat (în numele firmei respective) contractul nr.1167 și actul adițional prin care Y1 a împrumutat în condiții financiare dezavantajoase acționarul majoritar Y2  (pentru o perioadă de maximum 11 luni)-documente contractuale în baza cărora  Y1 a transferat în contul firmei împrumutate în intervalul 22.05-15.11.2006 suma totală de 7.099.000 euroeuro (în echivalent 25.122.071 lei)din care suma de 17.496.570,42 leinu a mai fost restituită (sumă actualizatălunar până în anul 2013 în contabilitatea Y1  cu diferențele de curs valutar(sumele împrumutate fiind în euro)rezultând un sold neachitat reevaluat în cuantum de 23.916.267,65 lei)), iar în datele de 31.12.2007 și 30.06.2009, a încheiat alte două acte adiționale (la contractul de împrumut nr.1167/19.05.2006) prin care au fost prorogate termenele de rambursare ale împrumutului în cauză (pentru datele de 30.06.2009 și 31.12.2009-ambele termene fiind nerespectate),acționând  de asemenea în intervalul aprilie 2007 (când a expirat termenul inițial de 11 luni de restituire) – noiembrie 2010 (când a avut loc intrarea în procedura de insolvență a firmeiY1)în sensul nerecuperării integrale a împrumutului respectiv cu consecința prejudicierii grave a  societății Y1 cu suma totală de 29.646.591,05lei(ce constă în valoarea reevaluată cu diferențele de curs valutar a împrumutului acordat și nerestituit în cuantum de 23.916.267,65 leiși valoarea reevaluată a dobânzii calculate și neplătite în cuantum de 5.730.323,40 lei) - (primul act material continuu al acțiunii de complicitate la gestiune frauduloasă);
-la solicitarea inculpatului X1, în calitate dedirector financiar al grupului Y2, reprezentant mandatat (cu drept de semnătură bancară) al Y2 respectivadministrator al firmei intra-grup Y2,  în intervalul iulie 2007-octombrie 2012, a încheiat (în numele ultimei firme), aprobat/dispus (intervalul octombrie 2007-septembrie 2010), solicitat și acceptat plata (prin dispunerea emiterii facturilor în acest sens/utilizarea banilor astfel încasați) unui contract de consultanță și management  fără conținut economic cu societatea intra-grupY1, în baza căruia firmaY2 a încasat nejustificat sumele de 2.032.115,08 lei și 1.034.554,69 euro (în echivalent 3.983.604,56 lei) de la Y1, fără a fi efectuate în realitate pretinsele prestații de consultanță (al doilea act material continuu al acțiunii de complicitate la gestiune frauduloasă);
-la solicitarea inculpatului X1, în calitate de reprezentant al firmei intra-grupY2/director financiar al acționarului majoritar Y2  (și implicit al grupului Y2), în intervalul ianuarie 2007 - iulie 2012, a  încheiat și coordonat financiar derulareade către  firma Y2 a contractului de fabricație în condițiifinanciare total dezavantajoase pentruY1 (contract prin care producția Y1  deși faptic era livrată beneficiarilor din Europa, era facturată scriptic către  Y2 fiind încasată integral de aceasta, ulterior Y2  achitând doar parțial către Y1  contravaloarea mărfurilor livrate și utilizând sumele încasate astfel discreționar), astfel încât soldul neîncasat cu firma Y2 la ieșirea din procedura de insolvență a Y1 (octombrie 2012) era în cuantum de 69.762.606,61 lei(al treilea act material continuu al acțiunii de complicitate la gestiune frauduloasă);
-la solicitarea inculpatului X1 și fiind mandatată în acest sens de către grupul Y2, a încheiat contractul de facilitate de credit din 09.10.2008 cu un consorțiu de bănci (având ca agent de garantare Royal Bank Scotland Bank România), prin care Y1  (împreună și cu ceilalți 2 producători români de vagoane intra-grup (Y16 și Y15), a contractat în condiții extrem de defavorabile un credit bancar sindicalizat în valoare totală de 100.000.000 euro (din care s-a utilizat suma de 96.000.000 euro și prin care practic s-au refinanțat vechile credite) cu garantarea reciprocă a universalității  bunurilor deținute (Y1  garantând atât propriul credit cât și creditele celorlalți  producători), facilitate ale cărei costuri au fost dezastroase financiar în viitorul apropiat (inclusiv pentruY1), întrucât în loc să se garanteze la bănci datoria reală avută de fiecare producător, s-a ajuns să se garanteze datoriile totale ale membrilor grupului Y2 (deși Y1 avea de încasat sume importante de la aceștia)-(al patrulea act material continuu al acțiunii de complicitate la gestiune frauduloasă),
-la solicitarea inculpatului X1 și în conivență cu reprezentanții administratorului judiciar Y3 (inculpataX6 și numitulX9),  în intervalul ianuarie-februarie 2011, acționând contrar intereselor societățiiY1 (aflată în procedura de insolvență), a facilitat întocmirea unui plan de reorganizare al societății Y1, fără luarea în considerare a creanțelor pe care Y1  le avea de încasat de la firmele din grupul Y2 (în cuantum de 125.386.079 lei la data întocmirii planului de reorganizare), prin determinarea realizării unui raport de evaluare al activelor societății în insolvență în care valoarea creanțelor respective a fost considerată zero de către evaluatori ”și ca urmare a discuțiilor cu reprezentanți ai Y1 și ai grupului Y2 (persoane subordonate inculpatului X1 între care era inclusă), creând astfel premisele vânzării subevaluate a activelor (patrimoniului) firmei Y1 către societatea terță Y6 prin contractul de transfer de întreprindere din 06.07.2012 (în așa fel încât, întreg patrimoniul Y1 care la deschiderea procedurii de insolvență avea un activ total de 203.231.196 lei, a fost vândut la prețul de 33.247.305 lei, rezultând o diferență subevaluată în cuantum de cel puțin 125.386.079 lei(neputându-se accepta ”ștergerea” acestor creanțe, în condițiile în care decurgeau din contracte semnate cu firme din același grup, aflate în derulareși pentru care se achitau în aceiași perioadă chiar plăți parțiale)-(al cincilea act material continuu al acțiunii de complicitate la gestiune frauduloasă),

prejudiciind astfel persoana juridică Y1 cu suma totală de  161.048.389,69 lei(29.646.591,05 lei+2.032.115,08 lei+1.034.554,69 euro (în echivalent 3.983.604,56 lei)+125.386.079 lei)în scopul dobândirii de foloase patrimonialede către alte firme intra-grup controlate de inculpatulX1(acționarul majoritar Y2,Y2,Y2)sau de către o altă firmă terță (Y67),

întrunește elementele constitutive ale infracțiunii de complicitate la gestiune frauduloasă în formă continuată prev. de art.48 alin.1 C.p. rap.la art.242 alin.1, 2 și 3 C.p. cu aplic. art.35 alin.1 C.p.    (5 acte materiale) și art.5 C.p.

III.1.Fapta inculpatei X3 care în intervalul aprilie 2013-iunie 2015, în calitate de director general al contribuabiluluiY1 (societate deținută de inculpatul X1 prin acționarul majoritarY2 (Y2)  și prin urmare afiliată firmei intra-grupY2 - Elveția ), cunoscând faptul că procedura de faliment a societății  elvețiene respective derulată de către organele competente elvețiene se află în desfășurare (neexistând o hotărâre definitivă de închidere a falimentului firmei Y2)și folosindu-se de existența unei copii de pe o adresă emisă de Biroul de Falimente din Lugano (cantonul Ticino-Elveția) din care rezulta că la Y2 a fost închisă procedura de faliment (aspect nereal, firma fiind activă), în exercitarea aceleiași rezoluții infracționale, la solicitarea inculpatuluiX1, a ascuns față de organele fiscale române sursa impozabilă a Y1 constând în provizioanele nedeductibile fiscal la calculul impozitului pe profit constituite (la data de 31.12.2012) pentru creanțele deținute de această societate la firma Y2 (în valoare de 66.610.205,27 lei), prin omiterea repunerii în fața organelor fiscale (printr-o declarație rectificativă ulterioară depunerii în data de 25.03.2013 a declarației 101 privind impozitul pe profit al societății Y1) a cheltuielilor respective ca venituri  impozabile (deși ulterior lunii martie 2013, Y1  s-a înscris la masa credală a Y2), cu consecința considerării ca deductibile a cheltuielilor în cauză  și prin prezentarea față de inspectorii fiscali (cu ocazia verificărilor din intervalul mai-iunie 2015) a unei copii de pe aceiași adresă emisă de Biroul de Falimente din Lugano (cantonul Ticino-Elveția) din care rezulta nereal că la Y2 a fost închisă procedura de faliment, cu consecința diminuării bazei impozabile a firmei Y1 cu suma de 53.851.270, 27 lei (66.610.205,27 lei minus pierderea fiscală de 12.758.953 lei la 31.12.2012) și implicit a neplății unui impozit pe profit aferent exercițiului fiscal 2012 în cuantum de 8.616.203,24 lei,întrunește elementele constitutive ale infracțiunii deevaziune fiscală în formă continuată prev. de art.9 alin.1 lit.a și alin.3 din Legea nr.241/2005 cu aplic. art.35 alin.1 C.p. (2 acte materiale).

2.Fapta inculpatei X3 care începând cu luna aprilie 2013, împreună cu inculpațiiX1  și X4, a constituit un grup infracțional organizat în vederea comiterii infracțiunilor de delapidare și spălare a banilor (grup la care ulterior tot în cursul lunii aprilie 2013, a aderat și inculpatul X5), grup ce a acționat coordonat până în luna ianuarie 2015, în scopul însușirii în interesul financiar al inculpatului X1 a disponibilităților bănești din patrimoniul firmei Y1 (societate pe care acesta o controla prin acționarul majoritarY2 (Y2) ), sub aparența derulării unor contracte de împrumut cu caracter fraudulos cu firma afiliată Y49 București (pe care similar inculpatul X1 o controla), prin intermediul cărora suma totală de2.583.317,89 lei reprezentând sume de bani aflate înconturile bancare, de trezorerie și în contul fiduciar al Y1  respectiv prețul unei creanțe cesionate (aparținândY1 ), a fost transferată/încasată fie direct către/în conturile Y49 București, fiedin dispoziția Y49 București către conturile altor societăți interne/externe (pe care similar inculpatul X1 le controla), acțiuni urmate de derularea unor circuite financiare de spălare (la capătul cărora sumele rulate erau fie retrase în numerar/transferate în alte conturi bancare, în interesul său financiar)  iar în calitate de membru  al grupului  şi-a asumat şi a îndeplinit ca atribuţii în cadrul acestuia următoarele activităţi:
- în calitate de director general al firmei Y1 și la solicitarea inculpatului X1, a semnat contractele și actul adițional  cu caracter fraudulos (la datele de 04.04.2013, 10.03.2014 și 07.01.2015), prin care firma Y1 împrumuta firma Y49 București cu sumele de 2.000.000 lei și 100.000 euro;
-în calitate de director general al firmei Y1, a solicitat membrilor Consiliului de Administrație al firmei Y1, ratificarea formală a încheierii contractului de împrumut  din data de 04.04.2013 cu firma Y49 București;
-în calitate de director general al firmei Y1 și la solicitarea inculpatului X1, a dispus  transferul, în intervalul aprilie 2013-ianuarie 2015, sumei totale de 2.296.576,89 lei din conturileY1 deschise la .., .. Bank și Trezoreria .. respectiv din contul fiduciar al Y1  deschis la... Bank de către societatea de avocaturăY44 (unde erau încasate sume de bani de societatea de avocatură în numele Y1 ), fie direct către contul Y49 București, fiedin dispoziția Y49 București către conturile altor societăți interne/externe pe care inculpatul X1 le controla (firmele Y61, Y46, Y38);
- în calitate de director general al firmei Y1 și la solicitarea inculpatului X1, a acceptat încasarea directă, în data de 30.09.2014, de către  Y49 București, a sumei de 286.741 lei (virată de Y96), reprezentând prețulunei creanțe cesionate ce aparținea Y1 (în baza contractului de cesiune de creanță încheiat cu Y96 în 08.09.2014),

întrunește elementele constitutive ale infracțiunii de constituirea unui grup infracțional organizat, prev. de art.367 alin.1, 3 și 6 C.p.

3.Fapta inculpatei X3 careîn intervalul aprilie 2013-ianuarie 2015, în calitate de director general al firmei Y1 (societate controlată de inculpatul X1 prin acționarul majoritarY2 (Y2) ) și în exercitarea aceleiași atribuții infracționale, sub aparența derulării unor contracte de împrumut cu caracter fraudulos cu firma afiliată Y49 București (pe care inculpatul X1 o controla), a înlesnit însușirea de cătreinculpatul respectiv (prin intermediul firmelor pe care le controla) a sumei totale de2.583.317,89 leidin patrimoniul societății Y1  (componenta active circulante-disponibilitățile bănești), dispunând în acest sens  transferul  sumei respective (printr-un număr de 12 operațiuni derulate în datele de 04.04.2013, 12.04.2013, 15.04.2013, 29.07.2013, 04.02.2014, 10.03.2014, 16.10.2014 și 09.01.2015) din conturile proprii  deschise la .., ... Bank și Trezoreria ... respectiv din contul fiduciar al Y1  deschis la... Bank de către societatea de avocaturăY44 (unde erau încasate sume de bani de societatea de avocatură în numele Y1 ), fie direct către conturile Y49 București, fiedin dispoziția Y49 București către conturile altor societăți interne/externe (pe care similar inculpatul X1 le controla-firmele Y61, Y46, Y38) respectiv acceptând încasarea directă, în data de 30.09.2014, de către  Y49 București, a sumei de 286.741 lei (virată de Y96), reprezentând prețulunei creanțe cesionate ce aparținea Y1 (în baza contractului de cesiune de creanță încheiat cu Y96 în 08.09.2014), întrunește elementele constitutive ale infracțiunii decomplicitate la delapidare cu consecințe deosebit de grave în formă continuată prev. de art.48 C.p. rap. la art.295 alin.1 C.p. rap. la art.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p.(13 acte materiale).

Întrucât infracţiunile sus-menţionate au fost săvârşite în concurs real, în cauză urmează a fi reţinute prevederile art.38 alin.1 C.p.

IV.1.Fapta inculpatului X4 care începând cu luna aprilie 2013, împreună cu inculpațiiX1  și X3,a constituit un grup infracțional organizat în vederea comiterii infracțiunilor de delapidare și spălare a banilorbanilor (grup la care ulterior tot în cursul lunii aprilie 2013, a aderat și inculpatul X5), grup ce a acționat coordonat până în luna ianuarie 2015, în scopul însușirii în interesul financiar al inculpatului X1 a disponibilităților bănești din patrimoniul firmei Y1 (societate pe care acesta o controla prin acționarul majoritarY2 (Y2) ), sub aparența derulării unor contracte de împrumut cu caracter fraudulos cu firma afiliată Y49 București (pe care similar inculpatul X1 o controla), prin intermediul cărora suma totală de2.583.317,89 lei reprezentând sume de bani aflate înconturile bancare, de trezorerie și în contul fiduciar al Y1  respectiv prețul unei creanțe cesionate (aparținândY1 ), a fost transferată/încasată fie direct către/în conturile Y49 București, fiedin dispoziția Y49 București către conturile altor societăți interne/externe (pe care similar inculpatul X1 le controla), acțiuni urmate de derularea unor circuite financiare de spălare (la capătul cărora sumele rulate erau fie retrase în numerar/transferate în alte conturi bancare, în interesul său financiar)  iar în calitate de membru  al grupului  şi-a asumat şi a îndeplinit ca atribuţii în cadrul acestuia următoarele activităţi:
-în calitate de reprezentant al  firmeiY49 București și la solicitarea inculpatului X1, a semnat contractele și actul adițional cu caracter fraudulos (la datele de 04.04.2013, 10.03.2014 și 07.01.2015), prin care firma Y1 împrumuta firma Y49 București cu sumele de 2.000.000 lei și 100.000 euro;
-în calitate de membru al Consiliului de Administrație al firmei Y1și la solicitarea inculpatului X1, a aprobat formal încheierea contractului de împrumut și actului adițional din datele de 10.03.2014 și 07.01.2015cu firma Y49 București;
-în calitate de reprezentant al  firmeiY49 București și la indicațiile inculpatului X1, a solicitatinculpateiX3 (directorul general al firmei Y1) să transfere, în intervalul aprilie 2013-ianuarie 2015, suma totală de 2.296.576,89 lei din conturileY1 deschise la .., .. Bank și Trezoreria .. respectiv din contul fiduciar al Y1  deschis la... Bank de societatea de avocaturăY44 (unde erau încasate sume de bani de societatea de avocatură în numele Y1 ), fie direct către contul Y49 București, fiedin dispoziția Y49 București către conturile altor societăți interne/externe pe careinculpatul X1 le controla (firmele Y61, Y46, Y38);
-în calitate de împuternicit pe conturile  firmeiY49 București și la solicitarea inculpatului X1, a acceptat încasarea directă, în data de 30.09.2014. în contul Y49 București, a sumei de 286.741 lei (virată de Y96), reprezentând prețulunei creanțe cesionate ce aparținea Y1 (în baza contractului de cesiune de creanță încheiat cu Y96 în 08.09.2014);
-în calitate de împuternicit pe conturile  firmeiY49 București și la solicitarea inculpatului X1, a retras în numerar (cu justificarea ”lichidare salarii/avans salarii/diverse plăți”) respectiv a transferat încontul bancar personal (de unde le retrăgea corespunzător), înconturile bancare ale unor firme pe care inculpatul X1 le controla (Y101, Y38, Y51 Jilava, Ilfov, Y103, Y104) șiîn contul AFP Sector 1 București (cu justificarea ”contravaloare facturi/restituire împrumut/plată poprire”),suma totală de1.548.700 lei, însușită din patrimoniul societății Y1 în modalitățile sus-expuse,

întrunește elementele constitutive ale infracțiunii de constituirea unui grup infracțional organizat, prev. de art.367 alin.1, 3 și 6 C.p.

2.Fapta inculpatului X4 careîn intervalul aprilie 2013-ianuarie 2015, în calitate de reprezentant/împuternicit pe conturile firmeiY49 București (societate controlată de inculpatul X1-persoană căruia i se subordona) și în exercitarea aceleiași atribuții infracționale,a înlesnit însușirea de cătreinculpatul respectiv (prin intermediul altor firme) a sumei totale de2.583.317,89 lei din patrimoniul societății Y1  (componenta active circulante-disponibilitățile bănești), prin încheierea (în numeleY49 și la indicațiile inculpatului X1) a unor contracte de împrumut/act adițional cu caracter fraudulos (la datele de 04.04.2013, 10.03.2014 și 07.01.2015) cu firma afiliată Y1 (pe care inculpatul X1 o controla similar), facilitând astfel transferul  ulterior al sumei respective  din conturile Y1  deschise la .., ..Bank și Trezoreria .. și din contul fiduciar al Y1  deschis la... Bank de către societatea de avocaturăY44 (unde erau încasate sume de bani de societatea de avocatură în numele Y1 ), fie direct către conturile Y49 București, fiedin dispoziția Y49 București către conturile altor societăți interne/externe (pe care similar inculpatul X1 le controla-firmele Y61, Y46, Y38) respectiv prin acceptarea încasării directe, în data de 30.09.2014. în contul Y49 București, a sumei de 286.741 lei (virată de Y96), reprezentând prețulunei creanțe cesionate ce aparținea Y1 (în baza contractului de cesiune de creanță încheiat cu Y96 în 08.09.2014), întrunește elementele constitutive ale infracțiunii decomplicitate la delapidare cu consecințe deosebit de grave în formă continuată prev. de art.48 C.p. rap. la art.295 alin.1 C.p. rap. la art.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (4 acte materiale).

3.Fapta inculpatului X4 careîn intervalul 04.04.2013-01.10.2014, în calitate de reprezentant/împuternicit pe conturile  firmeiY49 București (societate controlată de inculpatul X1-persoană căruia i se subordona) și în exercitarea aceleiași atribuții infracționale, cunoscând acțiunea de însușire de sume de bani din patrimoniul societății Y1 (derulată de inculpatul X1 prin intermediul unor împrumuturi frauduloase către firma Y49), la solicitarea inculpatului respectiv, a retras în numerar (cu justificarea ”lichidare salarii/avans salarii/diverse plăți”) respectiv a transferat înconturile firmelor Y101, Y38, Y51 Jilava, Ilfov, Y103, Y104, în contul bancar personal șiîn contul AFP Sector 1 București  (cu justificarea ”contravaloare facturi/restituire împrumut/plată poprire”), printr-un număr de 14 operațiuni (retrageri de numerar/operațiuni bancare de plată), suma totală de 1.548.700  lei,  (cunoscând proveniența infracțională a acesteia și anume din săvârșirea infracțiunii de delapidare în dauna  societății Y1 ),înlesnind astfel circuitul financiar de spălare al sumei în cauză, în scopul disimulării originii ilicite a acesteia şi a adevăratei naturi a dispoziţiei sale,întrunește elementele constitutive ale infracțiunii decomplicitate la spălare a banilor în formă continuată prev. de art.48 C.p. rap. la art.49 alin.1 lit.a și b din Legea nr.129/2019 cu aplic. art.35 alin.1 C.p. ( 14 acte materiale).

Întrucât infracţiunile sus-menţionate au fost săvârşite în concurs real, în cauză urmează a fi reţinute prevederile art.38 alin.1 C.p.

V.1.Fapta inculpatului X5 care în intervalul martie-iulie 2012, în calitate de reprezentant al firmeiY61 (pe care inculpatul X1 o controla), și în exercitarea aceleiași atribuții infracționale,a înlesnit însușirea în interesul financiar al acestuia, a sumei totale de2.730.000 eurodin patrimoniul societății Y6, prin semnarea (la solicitarea inculpatuluiX1)la data de 26.03.2012 (în numelefirmei Y61) a unui contract de prestări servicii cu caracter fraudulos cu firma Y6 și prin emiterea facturii justificative din 06.07.2012,facilitând astfel transferul  ulterior (în data de 13.07.2012) al sumei respectivedin contul aparținând firmei  Y6 (deschis la ... Bank) în contul bancar (deschis la ... București) al firmeiY61, întrunește elementele constitutive ale infracțiunii de complicitate la delapidare cu consecințe deosebit de grave în formă continuată prev. de art.48 C.p. rap. la art.295 alin.1 C.p. rap. la art.308 C.p. și art.309 C.p. și cu aplic. art.35 alin.1 C.p. (2 acte materiale) și art.5 C.p.

2.Fapta inculpatului X5 careîn intervalul13.07.-23.07.2012, în calitate de împuternicit pe contul de euro (deschis la ... București) al firmeiY61 (controlată de inculpatulX1), cunoscând acțiunea de însușirede sume de bani din patrimoniul societățiiY6 (derulată de inculpatul X1 prin intermediul unui contract de servicii fraudulos încheiat cu firmaY61), la solicitarea inculpatului respectiv cât și prin decizia proprie, a transferat,suma totală de 2.727.750 euro (prin trei operațiuni de plată),în contul bancar din Monte Carlo, Monaco al inculpatuluiX1 (suma de 71.250 euro), în contul bancar personal (deschis la ... București)  (suma de 1.056.500 euro) respectiv într-un cont bancar din Cipru al firmei Y61 (suma de 1.600.000 euro) cunoscând proveniența infracțională a acesteia (și anume din săvârșirea infracțiunii de delapidare în dauna societățiiY67), sumă ce astfel a fost introdusă într-un circuit financiar de spălareîn scopul disimulării originii ilicite a acesteia, întrunește elementele constitutive ale infracțiunii despălare a banilor în formă continuată, prev. de art.49 alin.1 lit.a din Legea nr.129/2019 cu aplic. art.35 alin.1 C.p. (3 acte materiale).

3.Fapta inculpatului X5 careîncepând cu luna aprilie 2013, realizând acțiunea frauduloasă (derulată de inculpatulX1) de însușire în interes financiar propriu adisponibilităților bănești din patrimoniul firmei Y1 (societate pe care acesta o controla prin acționarul majoritarY2 (Y2) ), sub aparența derulării unor contracte de împrumut cu caracter fraudulos cu firma afiliată Y49 București (pe care similar inculpatul X1 o controla), a aderat la grupul infracțional organizat constituit de inculpațiiX1, X3 șiX4,ce a acționat coordonat până în luna ianuarie 2015, în vederea comiterii infracțiunilor de delapidare și spălare a banilor, prin care  suma totală de2.583.317,89 lei reprezentând sume de bani aflate înconturile bancare, de trezorerie și în contul fiduciar al Y1  respectiv prețul unei creanțe cesionate (aparținândY1 ), a fost transferată/încasată fie direct către/în conturile Y49 București, fiedin dispoziția Y49 București către conturile altor societăți interne/externe (pe care similar inculpatul X1 le controla), acțiuni urmate de derularea unor circuite financiare de spălare (la capătul cărora sumele rulate erau fie retrase în numerar/transferate în alte conturi bancare, în interesul acestuia financiar)  iar în calitate de membru  al grupului  şi-a asumat şi a îndeplinit ca atribuţii în cadrul acestuia următoarele activităţi:
-în intervalul 12.04.2013-09.01.2015, în calitate de administrator al contului fiduciar al Y1  (unde erau încasate în numele acestei firme sume de bani ) deschis pe numele SCA ”Y44” (societate civilă de avocatură pe care o controla), la solicitarea inculpatului X1 (prin inculpații X3 șiX4), a dispus prin angajații proprii, transferul sumei de 587.576,89 lei în contul firmelor externe Y61 și Y46 (pe care inculpatul X1 le controla);
-a dispus prin angajații proprii din cadrul SCA ”Y44”, redactarea și prezentarea spre semnare a hotărârilor Consiliului de administrație al firmei Y1 din datele de 07.03.2014 respectiv 07.01.2015, documente prin care erau aprobate formal încheierea contractului de împrumut și actului adițional din datele de 10.03.2014 și 07.01.2015cu firma Y49 București prin care era suplimentat împrumutul anterior acordat societății Y49 București cu suma maximă de 100.000 euro;
-în intervalul 12.04.2013-17.10.2014, în calitate de împuternicit pe conturile firmeiY61 (deschise în România la ... Bank), la solicitarea/cu acceptul prealabil al inculpatului X1,  a dispus cu privire la suma totală de742.915 lei, transferul în contul firmei Y50 (pe careinculpatul X1 o  controla), în contul bancar al Y44, în contul bancar personal și în contul bancar al suspectuluiX12 (cu justificarea”contravaloare factură/plată împrumut/”) respectiv retragerea în numerar (cu justificarea ”restituire împrumut”), sumă ce astfel a fost introdusă într-un circuit financiar de spălare, în scopul disimulării originii ilicite a acesteia şi a adevăratei naturi a dispoziţiei sale,

întrunește elementele constitutive ale infracțiunii deconstituirea unui grup infracțional organizat în forma aderării, prev. de art.367 alin.1, 3 și 6 C.p.

4.Fapta inculpatului X5 careîn intervalul 12.04.2013-09.01.2015, în exercitarea aceleiași rezoluții infracționale și realizând acțiunea frauduloasă (derulată de inculpatulX1) de însușire în interes financiar propriu adisponibilităților bănești din patrimoniul firmei Y1 (societate pe care acesta o controla prin acționarul majoritarY2 (Y2) ), sub aparența derulării unor contracte de împrumut cu caracter fraudulos cu firma afiliată Y49 București (pe care similar inculpatul X1 o controla),în calitate de administrator al contului fiduciar al Y1  (unde au fost încasate în numele acestei firme sume de bani) deschis pe numele SCA ”Y44” (societate civilă de avocatură pe care o controla), la solicitarea inculpatului X1 (prin inculpații X3 șiX4), a dispus prin angajații proprii, printr-un număr de 6 operațiuni (la datele de 12.04.2013, 15.04.2013, 04.02.2014, 10.03.2014, 16.10.2014 respectiv 09.01.2015), transferul sumei de 587.576,89 lei în conturile firmelor externe Y61 și Y46 (pe care inculpatul X1 le controla) – facilitând astfelacțiunea de însușire (derulată de inculpatul X1) a disponibilităților bănești din patrimoniul firmei Y1, întrunește elementele constitutive ale infracțiunii decomplicitate la delapidare în formă continuată, prev. de art.48 C.p. rap. la art.295 alin.1 C.p. rap.la art.308 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (6 acte materiale).

5.Fapta inculpatului X5 careîn intervalul 12.04.2013-02.06.2015, în calitate de împuternicit pe conturile firmeiY61 (deschise în România la ... Bank) și în exercitarea aceleiași atribuții infracționale, cunoscând acțiunea de însușire de sume de bani din patrimoniul societății Y1 (derulată de inculpatul X1 prin intermediul unor împrumuturi frauduloase către firma Y49), la solicitarea /cu acceptul inculpatului respectiv,a dispus, cu privire la suma totală de 854.617 lei, transferul în conturile firmelor Y50 (pe care inculpatul X1 o controla), și Y98 (pe care personal o controla), în contul bancar  al Y44, în contul bancar personal și în contul bancar personal al numituluiX12 (cu justificarea”contravaloare factură/plată împrumut”) respectiv retragerea în numerar (cu justificarea ”restituire împrumut”), printr-un număr de 11 de operațiuni (retragere numerar sau operațiuni bancare de plată), sumă ce astfel a fost introdusă într-un circuit financiar de spălare, în scopul disimulării originii ilicite a acesteia şi a adevăratei naturi a dispoziţiei sale, întrunește elementele constitutive ale infracțiunii despălare a banilor în formă continuată prev. deart.49 alin.1 lit.a și b din Legea nr.129/2019 cu aplic. art.35 alin.1 C.p. (11 acte materiale).

Întrucât infracţiunile sus-menţionate au fost săvârşite în concurs real, în cauză urmează a fi reţinute prevederile art.38 alin.1 C.p.

VI.Fapta inculpatei X6 care în intervalul noiembrie 2010-octombrie 2012, în calitate de reprezentant (practician în insolvență) al firmei Y3 (desemnată în procedura de insolvență ca administrator judiciar al Y1 prin încheierea de ședință din 04.11.2010 a Tribunalului Olt, în dosarul ), calitate în baza căreia a cunoscut situația și evoluția financiară a societății  Y1, în conivență cuinculpatulX1 și numitulX9 (asociatul coordonator al administratorului judiciar Y3),a acționat constant,în exercitarea aceleiași rezoluții infracționale, pentru a menține/determina/înlesni derularea în continuare a mecanismului de decapitalizare al societății comercialeY1 dezvoltat/coordonat/determinat de către inculpatulX1(prin reducerea drasticăa disponibilităților bănești și patrimoniului  aflat la dispoziția acesteia), menținând/facilitând/determinând realizarea de operațiuni financiare ce au vizat transferul/nerecuperarea unor importante sume de bani reprezentând capitalul de lucru al Y1, prin derularea în continuare a unui contract de fabricație cu firma intra-grupY2  (prin care producția Y1  deși faptic era livrată beneficiarilor din Europa, era facturată scriptic către  Y2 fiind încasată integral de aceasta,  ulterior Y2  achitând doar parțial către Y1  contravaloarea mărfurilor livrate și utilizând sumele încasate astfel discreționar)/derularea în continuare în procedura de insolvență a societățiiY1 a unui  contract de consultanță și management  fără conținut economic încheiat cu firmaY2 (firmă pe care similar o controla acționarul majoritar Y2 ), în baza căruia societatea în cauză a încasat nejustificat sume  de bani de la Y1, fără a fi efectuate în realitate pretinsele prestații de consultanță /neurmărirea recuperării creanțelorY1 de laacționarul majoritarY2 (Y2)  și societatea afiliată  intra-grupY2 /determinarea derulării procedurii de insolvență a firmei Y1  fără luarea în considerare a creanțelor pe care Y1  le avea de încasat de la firmele din grupul Y2 (fapt ce a condus la vânzarea subevaluată a activelor (patrimoniului) firmei Y1 către o societatea terță), după cum urmează:
-în intervalul noiembrie 2010 - iulie 2012 (prin sentința nr.946/15.10.2012 Tribunalul Olt dispunând închiderea procedurii reorganizării Y1), a acceptat derularea în continuare a  contractului de fabricație cu firma intra-grupY2 în condițiifinanciare total dezavantajoase pentruY1 (contract prin care producția Y1  deși faptic era livrată beneficiarilor din Europa, era facturată scriptic către  Y2 fiind încasată integral de aceasta, ulterior Y2  achitând doar parțial către Y1  contravaloarea mărfurilor livrate și utilizând sumele încasate astfel discreționar)-în perioada de insolvență pentru mărfuri livrate în valoare de 26.341.277,80 lei neîncasându-se nicio sumă de la firma Y2,  astfel încât soldul neîncasat cu firma Y2 la ieșirea din procedura de insolvență a Y1 (octombrie 2012) era în cuantum de 69.762.606,61 lei(primul act material continuu al acțiunii de gestiune frauduloasă);
-în intervalul 06.01.2011-15.10.2012,în calitate de reprezentant principal al administratorului judiciar Y3 (în procedura de insolvență a Y1)-calitate în care a supravegheat și condus direct activitatea acestei societăți,a avizat/aprobat și dispus plata sumei de 394.106,87 lei către firmaY2 cu titlu de contravaloare pretinse servicii de consultanță (fără a avea la bază documente justificative), menținând astfel derularea în continuare în procedura de insolvență a societățiiY1 a unui  contract de consultanță și management  fără conținut economic încheiat cu firmaY2 (al doilea act material continuu al acțiunii de gestiune frauduloasă);
-în intervalul noiembrie 2010 - octombrie 2012, acționând contrar intereselor societății pe care o reprezenta în procedura de insolvență, nu a urmărit recuperarea creanțelor Y1 de laacționarul majoritarY2 (Y2) SA și societatea afiliată  intra-grupY2 (existente la deschiderea procedurii insolvenței)-acceptând în acest sens doar plăți parțiale discreționare de la Y2 (doar pentru mărfuri livrate anterior datei de 04.11.2010), în condițiile în care la intrarea în insolvență a Y1, soldurile neîncasate cu firmele Y2 și Y2  erau în cuantum de 73.126.214,07 lei respectiv 22.752.104,77 lei.(al treilea act material continuu al acțiunii de gestiune frauduloasă);
-în intervalul ianuarie 2011 - iulie 2012, acționând contrar intereselor societății pe care o reprezenta în procedura de insolvență, a facilitat/întocmit/supus aprobării/aplicat un plan de reorganizare al societății Y1, fără luarea în considerare a creanțelor pe care Y1  le avea de încasat de la firmele din grupul Y2 (în cuantum de 125.386.079 lei la data întocmirii planului de reorganizare)-invocând în acest sens un raport de evaluare al activelor societății în insolvență în care valoarea creanțelor respective a fost considerată zero de către evaluatori ”ca urmare a discuțiilor cu reprezentanți ai Y1, administratorului judiciar și ai grupului Y2 (persoane subordonate/în conivență cu inculpatul X1,între care era inclusă), creând astfel premisele vânzării subevaluate a activelor (patrimoniului) firmei Y1 către societatea terță Y6 prin contractul de transfer de întreprindere din 06.07.2012 (în așa fel încât, întreg patrimoniul Y1 care la deschiderea procedurii de insolvență avea un activ total de 203.231.196 lei, a fost vândut la prețul de 33.247.305 lei, rezultând o diferență subevaluată în cuantum de cel puțin 125.386.079 lei(neputându-se accepta ”ștergerea” acestor creanțe, în condițiile în care decurgeau din contracte semnate cu firme din același grup, aflate în derulareși pentru care se achitau în aceiași perioadă chiar plăți parțiale))-(al patrulea act material continuu al acțiunii de gestiune frauduloasă),
prejudiciind astfel persoana juridică Y1 cu suma totală de 125.780.185,87 lei (125.386.079 lei + 394.106,87 lei) în scopul dobândirii de foloase patrimoniale fie de cătrefirmele  intra-grup sau terță (acționarul majoritar Y2,Y2,Y2 și Y67), 
întrunește elementele constitutive ale infracțiunii degestiune frauduloasă în formă continuată prev. de art.242 alin.1,2 și 3 C.p. cu aplic. art. 35 alin.1 C.p. (4 acte materiale) și art.5 C.p.
VII.Fapta inculpatului X7 careîn data de 13.07.2012, în calitate de administrator al firmei Y6 (pe care o controla), sub aparența derulării unui contract de prestări servicii cu caracter fraudulos, a decis însușirea în folosul inculpatuluiX1, a sumei de 2.730.000 eurodin patrimoniul societății Y67 (în fapt cumpărătorul la un preț subevaluat al activelor societății Y1 ),dispunând în acest sens  transferul sumei de 2.730.000 euro din contul firmeiY6 deschis la ABN AMRO Bank în contul bancar (deschis la ... București) al firmeiY61 (pe care inculpatul X1 o controla), întrunește elementele constitutive ale infracțiunii dedelapidare cu consecințe deosebit de grave prev. de art.295 alin.1 C.p. rap. la art.308 C.p. și art.309 C.p. și cu aplic. art.5 C.p.
•	
a.În cauză au fost efectuate cercetări față de inculpatul X1și sub aspectul săvârșirii infracțiunii de constituirea unui grup infracțional organizat prev.de art.367 alin.1, 3 și 6 C.p. cu aplic.art.5 C.p. (raportat la intervalul 2006-2012)având drept scop săvârșirea de infracțiuni în vederea prejudicierii patrimoniului societății Y1.
Deși conform probatoriului administrat a rezultat în mod cert, raportat la tot intervalul 2006-2012, activitatea infracțională de gestiune frauduloasă în dauna patrimoniului societății Y1, derulată de către inculpatul X1(cu sprijinulcontinuu al inculpatei X2), în cauzănu este realizat conținutul constitutiv al acestei infracțiuni (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă), nefiind întrunite condițiile prev. de art.367 alin.6 C.p. și anume ”existența grupului structurat, format din trei sau mai multe persoane care să fi acționat coordonat și pe o anumită perioadă de timp, în scop infracțional”.
În acest sens, potrivit probatoriului expus anterior în expozitiv, în afara inculpatei X2,raportat la tot intervalul 2006-2012, nu a rezultat implicarea infracțională continuăa unei alte persoane în derularea activității infracționale de gestiune frauduloasăîn dauna patrimoniului societății Y1, prin activităţi coordonate complementare derulate în baza unor sarcini predeterminate şi în cadrul unei ierarhii conduse de inculpatulX1ci doar contribuţii infracţionale specificeparticipaţiei ocazionale sub forma autoratului/complicităţii,ce au privit intervale de timp limitate – implicarea infracțională a inculpaților X8,X4 șiX6,respectiv a numitului X9, vizând intervale limitatedistincte (2006-2008, 2008-2009 și 2010-2012) din analiza cărora rezultă că aceștiaau acţionat în modalitatea participaţiei ocazionale de infractori, în calitate de autori sau de complici(mai ales că participaţia acestora vizează doar contribuţii parţiale la producerea prejudiciului  produs din activitatea de gestiune frauduloasă).
   Prin urmare, întrucât raportat la intervalul 2006-2012 (perioadă ce a făcut obiectul activității infracționale de gestiune frauduloasă reținute în cauză) nu este realizat conținutul constitutiv al infracțiuniiconstituirea unui grup infracțional organizat prev.de art.367 alin.1, 3 și 6 C.p. cu aplic.art.5 C.p.(sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă), urmează a se dispune soluția clasării și față de inculpatul X1.
Totodată în cauză au fost efectuate cercetări față de inculpatul X1și sub aspectul săvârșirii unor alte infracțiuni de spălare a banilor după cum urmează:
Infracțiunea despălare a banilor prev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (în incriminarea anterioară art.29 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.656/2002 cu aplic.art.35 alin.1 C.p.)a avut în vedere faptul că o parte importantă a sumelor de banitransferate către Y31în baza contractului inițial de împrumut nr..../19.05.2006 cât și actului adițional de majorare a sumei împrumutate din 15.07.2006 (aspecte ce fac obiectul primului act material continuu al infracțiunii de gestiune frauduloasă reținute în cauză față de inculpatul X1)au fost utilizate ulterior pentru a finanța o schimbare a structurii capitalului social al  firmei intra-grup Y21.
Într-adevăr conform situației de fapt prezentate anterior în expozitiv (în baza probatoriului administrat), a rezultat că practic inculpatul X1a dispus transferul la Y21a unei părți importante din sumele împrumutate de la Y1(suma de 5.810.640 euro dinsuma totală de 7.099.000 euro împrumutată)în vederea finanțării unei schimbări acapitalului social al acestei societăți (pe care oricum o controla faptic prin acționarul majoritar de la acel moment)-sumele respective devenind din sume împrumutate, sume folosite pentru dobândirea de acțiuni (Y31crescându-și participația de la 11% la 95%).Astfel,Y31(desigur prin deciziapreședintelui executiv X1 a utilizat suma totală de 5.810.640 euro pentru susținerea unor operațiuni de finanțare la nivelul grupului Y2 (în fapt finanțarea unui ”schimb de acțiuni” între două societăți pe care le controla și ”îndatorarea unei alte firme intra-grup”)–fiind derulat astfel un mecanism de spălare al unor sume ce proveneau dintr-un act infracțional de gestiune frauduloasă în dauna patrimoniului Y1.
Întrucât însă la data de 29.09.2006, Adunarea Generala a Acţionarilor societățiiY21 Bucureşti (unde inculpata X2a reprezentat Y31)   a   hotărât  majorarea capitalului social  al SC  Y21- toate acţiunile noi emisefiind dobândite (subscrise) de  Y31   în contul ”datoriei” pe care  Y21 o avea faţă de această societate iar ultimul act de transfer prin care Y31   a virat în contul SC   Y21 Bucureşti   (deschis la  ... Bucureşti) sumece proveneau din sumele împrumutate de la societateaY1a avut loc în data de 15.11.2006, se observă că în cauză raportat la această infracțiune de spălare a banilor subsecventăs-a împlinit termenul de prescripție specială prev.de art.124 rap. la art.122 alin.1 lit.c din Codul Penal anterior din 1968 (ale cărui dispoziții se rețin ca aplicabilitate raportat la această faptă ca prevederi penale mai favorabile),urmând a se dispune corespunzător soluția clasării.
   În ceea ce privește infracțiunile de instigare la infracțiunea de spălare a banilor prev. de art.47 C.p. rap. la  art.49 alin.1 lit.a din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (în incriminarea anterioară art.29 alin.1 lit.adin Legea nr.656/2002 cu aplic.art.35 alin.1 C.p.) – 4 infracțiuni,acestea au avut în vedere utilizarea discreționară de către inculpatulX1 a sumelor de bani încasate de către firma Y2 de la beneficiarii finali externi (aferent producțieirealizate și livrate de către producătorii Y1,Y27 și Y15).
Într-adevăr conform situației de fapt prezentate anterior în expozitiv (în baza probatoriului administrat) a rezultat că în intervalul 2007-2012, din sumele ”colectate” în conturile firmei Y2(unde erau încasate de la beneficiarii externi contravaloarea mărfurilor livrate de producătorii intra-grup), au fost efectuate plăți (la solicitarea inculpatuluiX1) în sume extraordinar de mari (de ordinul milioanelor/sutelor de mii /zecilor de mii de euro) și către alte societăți din grupul Y2 respectiv alte persoane juridice/fizice, în dauna intereselor financiare și ale firmei Y1.
 Față de aceste aspecte, concluzionăm însă că dispunerea transferurilor respective nu s-a făcut în scopul ascunderii sau al disimulării provenienței sumelor în cauză ci în contextul în care inculpatul X1a folosit ”casa de vânzări” Y2 - Luganopentru a intermedia în fapt transferul unor fluxuri financiare către alte firme din cadrul grupului Y2/din afara acestuia  sau direct în interesul financiar propriu/partenerilor săi de afaceri și cu nesocotirea evidentă a intereselor financiare ale producătorilor români intra-grup – aspecte faptice care așa cum au fost expuse pe larg în expozitiv relevă asumarea sub aspect subiectiv de către inculpații X1șiX2, a rezoluției de exercitare/înlesnire a acestui act material de gestiune frauduloasă (”prin redirecționarea” încasărilor și a producătorului românY1 din conturile Y2 – Lugano către alte entități/persoane intra/extra-grup) întrucâtprincipalul responsabil/decident al acestei ”strategii” de lipsire constantă și a firmei  producătoareY1  de ”oxigenul financiar” necesar  derulării activității curente a fost inculpatul X1(factorul de decizie principal de la nivelul grupului Y2),sprijinit în acest sens de inculpata X2(care în calitate de director financiar al grupului Y2a realizat consecințele acestei ”politici manageriale” față de patrimoniul acestei societăți dar și-a exercitat concursul în sensul îndeplinirii dispozițiilor inculpatului X1în dauna intereselor financiare ale firmei intra-grup respective).
   Prin urmare, întrucât raportat la acțiunile de transfer respective nu este realizat conținutul constitutiv al infracțiuniide spălarea banilor în prima modalitate normativă(sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă), urmează a se dispune corespunzătorsoluția clasării și față de inculpatul X1.
În cauză au fost efectuate cercetări față de inculpatul X1și sub aspectul săvârșirii a încă două infracțiuni de instigare la evaziune fiscalăprev. de art.47 C.p. rap. la art. 9 alin.1 lit.a și b și alin.3 din Legea nr.241/2005,având ca obiect eventuala prejudicierea bugetului de stat cu suma de aprox.13.000.000 lei (practic sumele datorate bugetului de către Y1înainte de prima intrare în insolvență) prin faptul că inculpatul X1a determinat conducerea producătorului respectiv să solicite intrarea în procedura de insolvență și apoi în conivență cu reprezentanții administratorului judiciar Y3, a dispus derularea procedurii de reorganizare fără luarea în considerare a creanțelor pe care Y1 le avea de încasat de la firmele din grupul Y2,cu consecința implicită a nealocării de sume de bani (prin planul de reorganizare) pentru satisfacerea creanțelor bugetare înscrise la masa credală.
   Potrivit situației de fapt reținute anterior în expozitiv (pe baza probatoriului administrat), acțiunea inculpatului X1,care în intervalul octombrie 2010-octombrie 2012, a dispus declanșarea și a determinat derularea procedurii de insolvență a firmeiY1  fără luarea în considerare și recuperarea  creanțelor pe careY1le avea de încasat de la firmele din grupulY2,fapt ce a creat premisele  vânzării subevaluate a activelor (patrimoniului) firmei Y1și implicit prevederea în planul de reorganizare a unor sume de plată mai mici (fiind astfel indirect prejudiciați și creditorii înscriși la masa credală) – a fost exercitată de inculpatul respectiv în continuarea rezoluției sale infracționale de gestiune frauduloasă a patrimoniului firmei Y1 (fiind de altfel reținută față de acesta în conținutul celui de-al șaptelea act material continuu al infracțiunii de gestiune frauduloasă în formă continuată).
  Față de aceste aspecte, apreciez că acțiunea infracțională respectivă nu realizează conținutul constitutival infracțiunilor deinstigare la evaziune fiscalăprev. de art.47 C.p. rap. la art. 9 alin.1 lit.a și b și alin.3 din Legea nr.241/2005– 2 infracțiuni (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă)urmând a se dispune corespunzător soluția clasării și față de inculpatul X1.
 În cauză au fost efectuate cercetări față de inculpatul X1și sub aspectul săvârșirii a cinci infracțiuni de instigare la abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave în formă continuată prev. de art.47 C.p. rap.la art.297 alin.1 C.p.  comb. cu art.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p., raportat la determinarea de către inculpatul X1a inculpaților X2, X8 și X3, a suspectului X10 respectiv a numitului Y32 (persoane cu funcții de conducere executive la nivelul Y1 și Y2) de semnare (în condiții financiare dezavantajoase pentru Y1)  a contractului de împrumut nr..../19.05.2006 și actelor adiționale din 15.07.2006, 31.12.2007 și 30.06.2009 (cu Y2) respectiv a contractelor de împrumut din 04.04.2013, și 10.03.2014 respectiv actului adițional  din 07.01.2015(cu Y49 București).
   Față de probatoriul administrat și raportat la jurisprudența constituțională în materie, nu a rezultat că în exercitarea acțiunilor sus-menționate au fost încălcate dispoziții legale de ordin primar (acțiunile inculpatului X1 în sensul sus-indicat fiind exercitateîn continuarea rezoluției sale infracționale de gestiune frauduloasă/delapidare a patrimoniului firmei Y1) –nefiind deci realizat conținutul constitutivalinfracțiunilor de instigare la abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave în formă continuată prev. de art.47 C.p. rap.la art.297 alin.1 C.p.  comb. cu art.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. – 5 infracțiuni (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă)urmează a se dispune corespunzător soluția clasării și față de inculpatul X1.
b.În cauză au fost efectuate cercetări față de inculpataX2și sub aspectul săvârșirii infracțiunii de constituirea unui grup infracțional organizat prev.de art.367 alin.1, 3 și 6 C.p. cu aplic.art.5 C.p. (raportat la intervalul 2006-2012) având drept scop săvârșirea de infracțiuni în vederea prejudicierii patrimoniului societății Y1.
Deși conform probatoriului administrat a rezultat în mod cert, raportat la tot intervalul 2006-2012, activitatea infracțională de înlesnire a acțiunii continue de gestiune frauduloasă în dauna patrimoniului societății Y1, exercitată de către inculpataX2(în sprijinul inculpatuluiX1), reiterăm că în cauzănu este realizat conținutul constitutiv al acestei infracțiuni (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă), nefiind întrunite condițiile prev. de art.367 alin.6 C.p. și anume ”existența grupului structurat, format din trei sau mai multe persoane care să fi acționat coordonat și pe o anumită perioadă de timp, în scop infracțional”.
    În acest sens, potrivit probatoriului expus anterior în expozitiv, în afara inculpatei X2,raportat la tot intervalul 2006-2012, nu a rezultat implicarea infracțională continuă a unei alte persoane în derularea activității infracționale de gestiune frauduloase în dauna patrimoniului societății Y1, prin activităţi coordonate complementare derulate în baza unor sarcini predeterminate şi în cadrul unei ierarhii conduse de inculpatulX1ci doar contribuţii infracţionale specificeparticipaţiei ocazionale sub forma autoratului/complicităţii,ce au privit intervale de timp limitate – implicarea infracțională a inculpaților X8,X4 și X6,respectiv a numitului X9, vizând intervale limitatedistincte (2006-2008, 2008-2009și 2010-2012) din analiza cărora rezultă că aceștiaau acţionat în modalitatea participaţiei ocazionale de infractori, în calitate de autori sau de complici(mai ales că participaţia acestora vizează doar contribuţii parţiale la producerea prejudiciului  produs din activitatea de gestiune frauduloasă).
  Prin urmare, întrucât raportat la intervalul 2006-2012 (perioadă ce a făcut obiectul activității infracționale de gestiune frauduloasă reținute în cauză) nu este realizat conținutul constitutiv al infracțiuniiconstituirea unui grup infracțional organizat prev.de art.367 alin.1, 3 și 6 C.p. cu aplic.art.5 C.p. (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă), urmează a se dispune soluția clasării și față de inculpataX2.
În ceea ce privește activitatea infracțională de delapidare/spălare în dauna patrimoniului Y1,derulată în intervalul 2013-2015, pe coordonatele unui grup infracțional organizat (constituit de inculpații X1,X3și X4 – la care a aderat și inculpatul X5), din probele administrate nu a rezultatrezultat implicarea infracțională a inculpatei X2 în derularea activității infracționale respective.
Totodată în cauză au fost efectuate cercetări față de inculpata X2și sub aspectul săvârșirii infracțiunii de spălarea a banilor prev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (în incriminarea anterioară art.29 alin.1 lit.a, b și cdin Legea nr.656/2002 cu aplic.art.35 alin.1 C.p.),cea avut în vederedouă aspecte:
-utilizarea discreționară (la solicitarea inculpatuluiX1) a sumelor de bani încasate de către firma Y2(unde inculpataX2a fost mandatată în calitate de administrator) de la beneficiarii finali externi (aferent producțieirealizate și livrate de către producătorii Y1,Y27 și Y15).
În acest sens, reiterăm că dispunerea transferurilor respective (în intervalul 2007-2012),nu s-a făcut în scopul ascunderii sau al disimulării provenienței sumelor în cauză ci în contextul în care inculpatul X1a folosit ”casa de vânzări” Y2 - Luganopentru a intermedia în fapt transferul unor fluxuri financiare către alte firme din cadrul grupului Y2/din afara acestuia  sau direct în interesul financiar propriu/partenerilor săi de afaceri și cu nesocotirea evidentă a intereselor financiare ale producătorilor români intra-grup – aspecte faptice care așa cum au fost expuse pe larg în expozitiv relevă asumarea sub aspect subiectiv de către inculpații X1șiX2, a rezoluției de exercitare/înlesnire a acestui act material de gestiune frauduloasă (”prin redirecționarea” încasărilor și a producătorului român Y1 din conturile Y2 – Lugano către alte entități/persoane intra/extra-grup)întrucâtprincipalul responsabil/decident al acestei ”strategii” de lipsire constantă și a firmei  producătoareY1  de ”oxigenul financiar” necesar  derulării activității curente a fost inculpatul X1(factorul de decizie principal de la nivelul grupului Y2),sprijinit în acest sens de inculpata X2(care în calitate de director financiar al grupului Y2a realizat consecințele acestei ”politici manageriale” față de patrimoniul acestei societăți dar și-a exercitat concursul în sensul îndeplinirii dispozițiilor inculpatului X1în dauna intereselor financiare ale firmei intra-grup respective).
   Prin urmare, întrucât raportat la acțiunile de transfer respective nu este realizat conținutul constitutiv al infracțiunii spălarea a banilor (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă), urmează a se dispune corespunzător soluția clasării și față de inculpataX2.
-implicarea și a inculpateiX2înutilizareaunei părți importante a sumelor de banitransferate către Y31în baza contractului inițial de împrumut nr.1167/19.05.2006 cât și actului adițional de majorare a sumei împrumutate din 15.07.2006 (aspecte ce fac obiectul primului act material continuu al infracțiunii de complicitate la gestiune frauduloasă reținute în cauză față de inculpataX2)pentru a finanța o schimbare a structurii capitalului social al  firmei intra-grup Y21.
    Întrucât ultimul act de transfer prin care Y31   a virat în contul SC   Y21 Bucureşti   (deschis la  ... Bucureşti) sumece provenea din sumele împrumutate de la societateaY1a avut loc în data de 15.11.2006, se observă că în cauză raportat la aceast act material de spălare a banilor subsecvent s-a împlinit termenul de prescripție specială prev.de art.124 rap. la art.122 alin.1 lit.c din  Codul Penal anterior din 1968 (ale cărui dispoziții urmează se rețin ca aplicabilitate raportat la această faptă ca prevederi penale mai favorabile), urmând a se dispune corespunzător soluția clasării.
În cauză au fost efectuate cercetări față de inculpataX2și sub aspectul săvârșirii a  două infracțiuni de instigare la evaziune fiscalăprev. de art.47 C.p. rap. la art. 9 alin.1 lit.a și b și alin.3 din Legea nr.241/2005,având ca obiect următoarele:
-pe de o parte eventuala prejudiciere a bugetului de stat cu suma de aprox.13.000.000 lei (practic sumele datorate bugetului de către Y1înainte de prima intrare în insolvență) prin faptul că la solicitarea inculpatul X1și în conivență cu reprezentanții administratorului judiciar Y3, a facilitat întocmirea unui plan de reorganizare fără luarea în considerare a creanțelor pe care Y1 le avea de încasat de la firmele din grupul Y2,cu consecința implicită a nealocării de sume de bani (prin planul de reorganizare) pentru satisfacerea creanțelor bugetare înscrise la masa credală.
   Potrivit situației de fapt reținute anterior în expozitiv (pe baza probatoriului administrat), acțiunea inculpatei X2, carela solicitarea inculpatuluiX1și în conivență cu reprezentanții administratorului judiciarY3(inculpata X6și numitulX9),în intervalul ianuarie-februarie 2011, acționând contrar intereselor societățiiY1(aflată în procedura de insolvență), a facilitat întocmirea unui plan de reorganizare al societățiiY1,fără luarea în considerare a creanțelor pe careY1le avea de încasat de la firmele din grupul Y2,prin determinarea realizării unui raport de evaluare al activelor societății în insolvență în care valoarea creanțelor respective a fost considerată zero de către evaluatori, creând astfel premisele vânzării subevaluate a activelorși implicit prevederea în planul de reorganizare a unor sume de plată mai mici (fiind astfel indirect prejudiciați și creditorii înscriși la masa credală) -a fost exercitată de inculpata respectivă în continuarea rezoluției sale infracționale de înlesnire a activității de gestiune frauduloasă a patrimoniului firmei Y1 (fiind de altfel reținută față de aceasta în conținutul celui de-al cincilea act material continuu al infracțiunii de complicitate la gestiune frauduloasă în formă continuată).
  Față de aceste aspecte, apreciez că acțiunea infracțională respectivă nu realizează conținutul constitutival infracțiunii deinstigare la evaziune fiscalăprev. de art.47 C.p. rap. la art. 9 alin.1 lit.a și b și alin.3 din Legea nr.241/2005 (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă)urmând a se dispune corespunzător soluția clasării și față de inculpata X2.
-determinarea inculpatei X3să omită declararea în fața organelor fiscale române, în cursul anului 2013, a unui impozit pe profit datorat de contribuabilulY1 de aprox.8.300.000 lei.
   Conform probelor administrate, nu a rezultat însă că inculpata X2a fost implicată în activitatea infracțională în scop evazionist, derulată în intervalul aprilie 2013-iunie 2015, prin care inculpata X3(la solicitarea inculpatuluiX1)a ascuns față de organele fiscale române sursa impozabilă aY1constând în provizioanele nedeductibile fiscal la calculul impozitului pe profit constituite (la data de 31.12.2012) pentru creanțele deținute de această societate la firmaY2(în valoare de 66.610.205,27 lei),cu consecința diminuării bazei impozabile a firmei Y1 și implicit a neplății unui impozit pe profit aferent exercițiului fiscal 2012 în cuantum de 8.616.203,24 lei -urmând a se dispune corespunzător soluția clasării  față de inculpata X2(neexistând elemente probatorii care să ateste săvârșirea de această inculpată a infracțiunii respective).
În cauză au fost efectuate cercetări față de inculpataX2și sub aspectul săvârșirii infracțiunii de abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave în formă continuată prev. de art.297 alin.1 C.p.  comb. cu art.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p., raportat la semnarea de către inculpata respectivă (în calitate de persoană cu funcții de conducere executive la nivelul Y1 și Y2 și în condiții financiare dezavantajoase pentru Y1)  a contractului de împrumut nr..../19.05.2006 și actelor adiționale din 15.07.2006, 31.12.2007 și 30.06.2009.
   Față de probatoriul administrat și raportat la juriprudența constituțională în materie, nu a rezultat că în exercitarea acțiunilor sus-menționate au fost încălcate dispoziții legale de ordin primar (acțiunile inculpateiX2 în sensul sus-indicat fiind exercitate în continuarea rezoluției sale infracționale de înlesnire a acțiunii de gestiune frauduloasă a patrimoniului firmei Y1) –nefiind deci realizat conținutul constitutival infracțiunii de abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave în formă continuată prev. de art.297 alin.1 C.p.  comb. cu art.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă)urmează a se dispune corespunzător soluția clasării și față de inculpataX2.
c.În cauză au fost efectuate cercetări față de inculpata X3și sub aspectul săvârșirii infracțiunii de spălarea a banilor prev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (în incriminarea anterioară art.29 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.656/2002 cu aplic.art.35 alin.1 C.p.) raportat la eventuala implicare a acesteia în circuitul financiar de spălare a sumelor de bani însușite din patrimoniul Y1sub aparența derulării  contractelor de împrumut cu caracter fraudulos cu firma afiliatăY49 București (pe care inculpatulX1o controla).
   Probele administrate au relevat însă că inculpata X3după ce a înlesnit însușirea de către inculpatulX1 (prin intermediul firmelor pe care le controla) a sumei totale de 2.583.317,89 lei  din patrimoniul societății Y1, nu a fost implicată ulterior (spre deosebire de inculpațiiX1,X4 șiX5) și în circuitul financiar de spălare a sumelorprovenind din acțiunea de delapidare (în scopul disimulării originii ilicite a acesteia şi a adevăratei naturi a dispoziţiei sale) -urmând a se dispune corespunzător soluția clasării  față de inculpata X3(neexistând elemente probatorii care să ateste săvârșirea de acest inculpat a infracțiunii respective).
În cauză au fost efectuate cercetări față de inculpata X3și sub aspectul săvârșirii infracțiunii de abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave în formă continuată prev. de art.297 alin.1 C.p.  comb. cu art.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p.,raportat la semnarea de către inculpata respectivă (în calitate de persoană cu funcție de conducere executivă la nivelul Y1și în condiții financiare dezavantajoase pentru Y1)a contractelor de împrumut din 04.04.2013și 10.03.2014 respectiv actului adițional  din 07.01.2015(cu Y49 București)și a contractului de cesiune de creanță din 08.09.2014 cu Y96.
   Față de probatoriul administrat și raportat la jurisprudența constituțională în materie, nu a rezultat că în exercitarea acțiunilor sus-menționate au fost încălcate dispoziții legale de ordin primar –nefiind deci realizat conținutul constitutival infracțiuniide abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave în formă continuată prev. de art.297 alin.1 C.p.  comb. cu art.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă)urmează a se dispune corespunzător soluția clasării și față de inculpataX3.
În cauză au fost efectuate cercetări față de inculpata X3și sub aspectul săvârșirii infracțiunilor de fals în înscrisuri sub semnătură privată respectiv uz de fals prev. de art.322 C.p. și art.323C.p.,  raportat la faptul că în data de 25.03.2013, cu ocazia depunerii a declarației 101 privind impozitul pe profit al societățiiY1 (pentru data de 31.12.2012) a omis declararea în fața organelor fiscale române sursa impozabilă a Y1 constând în provizioanele nedeductibile fiscal la calculul impozitului pe profit constituite (la data de 31.12.2012) pentru creanțele deținute de această societate la firma Y2 (în valoare de 66.610.205,27 lei).
  Potrivit situației de fapt reținute anterior în expozitiv (pe baza probatoriului administrat), cu ocazia depunerii declarației fiscale din 25.03.2013, inculpata X3s-a prevalat de conținutul adreseiBiroului de Falimente al districtului Lugano din 25.03.2013 în interpretarea că ”procedura de faliment a firmei Y2  fusese închisă definitiv de către organele competente elvețiene”(aspect cenu corespundea însă realității) – neexistând însă elemente probatorii certe care să ateste că inculpata respectivă cunoștea la acel moment (25.03.2013) realitatea faptică privind situația firmei în cauză (cu consecința considerării cheltuielilor cu provizioanele respective ca venituri  impozabile).
Probatoriul administrat în cauză a relevat însă în mod indubitabil că doarulteriordepunerii declarației fiscale 101 în data de 25.03.2013 (practic începând cu luna aprilie 2013), inculpataX3 a cunoscut cert că procedura de faliment a societății Y2 derulată de către organele competente elvețiene se află în desfășurare (neexistând o hotărâre definitivă de închidere a falimentului acestei firme)– context în care în mod intenționat, în intervalul aprilie 2013-iunie 2015, respectiva a omis să repună în fața organelor fiscale române (printr-o declarație rectificativă ulterioară depunerii în data de 25.03.2013 a declarației 101 privind impozitul pe profit al societății Y1) cheltuielile sus-menționate constând în provizioanele nedeductibile fiscal ca venituri  impozabile(la calculul impozitului pe profit),  ascunzând astfel la solicitarea inculpatului X1(decidentul principal și unic)față de organele fiscale române sursa respectivă impozabilă a contribuabilului Y1.
   Prin urmare raportat la data de 25.03.3013 (momentul depunerii declarației fiscale 101privind impozitul pe profit al societățiiY1), nu se poate reține probatoriu reau-credință a inculpatei X3 și prin urmare nici subsecvent o acțiune de atestare a unor fapte sau împrejurări necorespunzătoare adevărului.De altfel și în ipoteza reținerii ascunderii intenționate a sursei impozabile a Y1 cu ocazia depunerii declarației fiscale 101 din 25.03.2013, acțiunea subsecventă de completare/depunere cu date nereale a declarației fiscale respective ar fi fost absorbită în actul material de evaziune fiscală principal.
    Față de aceste aspecte, nefiind deci realizat conținutul constitutival infracțiunilor defals în înscrisuri sub semnătură privată respectiv uz de fals prev. de art.322 C.p. și art.323C.p.(sub aspectul elementelor de tipicitate subiectivă/obiectivă)urmează a se dispune corespunzător soluția clasării față de inculpata X3.
d.În cauză au fost efectuate cercetări față de inculpatul X4și sub aspectul săvârșirii infracțiunii de constituirea unui grup infracțional organizat prev.de art.367 alin.1, 3 și 6 C.p. cu aplic.art.5 C.p. (raportat la intervalul 2006-2012) având drept scop săvârșirea de infracțiuni în vederea prejudicierii patrimoniului societății Y1.
    Reiterăm faptul că în cauză, raportat la intervalul 2006-2012,nu este realizat conținutul constitutiv al acestei infracțiuni (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă), nefiind întrunite condițiile prev. de art.367 alin.6 C.p. și anume ”existența grupului structurat, format din trei sau mai multe persoane care să fi acționat coordonat și pe o anumită perioadă de timp, în scop infracțional”.
    În acest sens, potrivit probatoriului expus anterior în expozitiv, în afara inculpatei X2,raportat la tot intervalul 2006-2012, nu a rezultat implicarea infracțională continuă a unei alte persoane în derularea activității infracționale de gestiune frauduloasăîn dauna patrimoniului societății Y1, prin activităţi coordonate complementare derulate în baza unor sarcini predeterminate şi în cadrul unei ierarhii conduse de inculpatulX1ci doar contribuţii infracţionale specificeparticipaţiei ocazionale sub forma autoratului/complicităţii,ce au privit intervale de timp limitate – implicarea infracțională a inculpaților X8, X4 și X6, respectiv a numitului X9, vizând intervale limitate distincte (2006-2008, 2008-2009 și 2010-2012) din analiza cărora rezultă că aceștiaau acţionat în modalitatea participaţiei ocazionale de infractori, în calitate de autori sau de complici(mai ales că participaţia acestora vizează doar contribuţii parţiale la producerea prejudiciului  produs din activitatea de gestiune frauduloasă).
   Prin urmare, întrucât raportat la intervalul 2006-2012 (perioadă ce a făcut obiectul activității infracționale de gestiune frauduloasă reținute în cauză) nu este realizat conținutul constitutiv al infracțiunii deconstituirea unui grup infracțional organizat prev.de art.367 alin.1, 3 și 6 C.p. cu aplic.art.5 C.p. (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă), urmează a se dispune soluția clasării și față de inculpatul X4.
Potrivit probatoriului prezentat în expozitiv, a rezultat faptul că inculpatul X4,în intervalul 2008-2009, a sprijinit activitatea de gestiune frauduloasă derulatăde inculpatul X1 în dauna patrimoniului Y1, prin faptul că la solicitarea inculpatului respectiv, a intermediat în fapt transferul unor fluxuri financiare dinspre ”casa de vânzări” Y2 – Lugano (unde erau încasate contravaloarea mărfurilor livrate și de producătorul Y1 către beneficiarii externi)către alte firme din afaragrupului Y2 (controlate de inculpatul X1) sau direct în interesul financiar propriu al acestuia/al partenerilor săi de afaceri și cu nesocotirea evidentă și a intereselor financiare ale producătorului român intra-grup sus-indicat.
  În cauză însă față de inculpatul X4 sub aspectul săvârșirii infracțiunii de complicitate la gestiune frauduloasă prev.deart.26rap. la art.214 alin.1 și 2 din Codul Penal anterior din 1968,se observă că s-a împlinit termenul de prescripție specială prev.de art.124 rap. la art.122 alin.1 lit.c din Codul Penal anterior din 1968 (ale cărui dispoziții se rețin ca aplicabilitate raportat la această faptă ca prevederi penale mai favorabile), urmând a se dispune corespunzător soluția clasării.
  În ceea ce privește infracțiunea de spălare a banilor în formă continuată, prev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (vizând implicarea inculpatului X4, în intervalul 2008-2009, în intermedierea transferurilor unor fluxuri financiare dinspre ”casa de vânzări” Y2 – Lugano (unde erau încasate contravaloarea mărfurilor livrate și de producătorul Y1 către beneficiarii externi)către alte firme din afaragrupului Y2 (controlate de inculpatul X1) sau direct în interesul financiar propriu al acestuia/al partenerilor săi de afaceri și cu nesocotirea evidentă și a intereselor financiare ale producătorului de vagoane sus-amintit))reiterăm că dispunerea transferurilor respective nu s-a făcut în scopul ascunderii sau al disimulării provenienței sumelor în cauză ci reprezintă aspecte faptice care așa cum au fost expuse pe larg în expozitiv relevă asumarea sub aspect subiectiv de către inculpatulX1, a rezoluției de exercitare a acestui act material de gestiune frauduloasă (”prin redirecționarea” încasărilor și a producătorului român Y1 din conturile Y2 – Lugano către alte entități/persoane intra/extra-grup) întrucâtprincipalul responsabil/decident al acestei ”strategii” de lipsire constantă și a firmei  producătoareY1  de ”oxigenul financiar” necesar  derulării activității curente a fost inculpatul X1(factorul de decizie principal de la nivelul grupului Y2),sprijinit în acest sens și de inculpatulX4.
Prin urmare, întrucât raportat la acțiunile de transfer respective nu este realizat conținutul constitutiv al infracțiunii de spălare a banilor (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă), urmează a se dispune corespunzător soluția clasării și față de inculpatulX4.
În cauză au fost efectuate cercetări față de inculpatulX4și sub aspectul săvârșirii infracțiunii decomplicitate la abuz în serviciu prev. de art.48 C.p. rap la art.297 alin.1 C.p.,raportat la semnarea de către inculpatul respectiv (în calitate de reprezentant al societățiiY49 Bucureștiși în condiții financiare dezavantajoase pentru Y1) a contractelor de împrumut din 04.04.2013 și 10.03.2014 respectiv actului adițional  din 07.01.2015(cufirmaY1).
Față de probatoriul administrat și raportat la jurisprudența constituțională în materie, nu a rezultat că în exercitarea acțiunilor sus-menționate au fost încălcate dispoziții legale de ordin primar –nefiind deci realizat conținutul constitutival infracțiunii decomplicitate la abuz în serviciu prev. de art.48 C.p. rap la art.297 alin.1 C.p. (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă)urmează a se dispune corespunzător soluția clasării și față de inculpatul X4.
e.În cauză au fost efectuate cercetări față de inculpataX6și sub aspectul săvârșirii infracțiunii de constituirea unui grup infracțional organizat în forma aderării prev.de art.367 alin.1 și 2 C.p. cu aplic. art.5 C.p. (raportat la intervalul 2010-2012) având drept scop infracțional prejudicierea patrimoniului societății Y1.
   Reiterăm faptul că în cauză, raportat la intervalul 2006-2012,nu este realizat conținutul constitutiv al acestei infracțiuni (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă), nefiind întrunite condițiile prev. de art.367 alin.6 C.p. și anume ”existența grupului structurat, format din trei sau mai multe persoane care să fi acționat coordonat și pe o anumită perioadă de timp, în scop infracțional”.
    În acest sens, potrivit probatoriului expus anterior în expozitiv, în afara inculpatei X2,raportat la tot intervalul 2006-2012, nu a rezultat implicarea infracțională continuă a unei alte persoane în derularea activității infracționale de gestiune frauduloasăîn dauna patrimoniului societății Y1, prin activităţi coordonate complementare derulate în baza unor sarcini predeterminate şi în cadrul unei ierarhii conduse de inculpatulX1ci doar contribuţii infracţionalespecificeparticipaţiei ocazionale sub forma autoratului/complicităţii,ce au privit intervale de timp limitate – implicarea infracțională a inculpaților X8, X4 și X6,respectiv a numitului X9, vizând intervale limitate distincte (2006-2008, 2008-2009 și 2010-2012) din analiza cărora rezultă că aceștiaau acţionat în modalitatea participaţiei ocazionale de infractori, în calitate de autori sau de complici(mai ales că participaţia acestora vizează doar contribuţii parţiale la producerea prejudiciului  produs din activitatea de gestiune frauduloasă).
  În consecință, nefiind întrunite condițiile de tipicitate obiectivă privind constituirea unui grup infracțional organizat, în mod logic nu subzistă nici varianta normativă a  aderării la un astfel de grup, urmând a se dispune soluția clasării și față de inculpata X6.
f.În cauză au fost efectuate cercetări și față de inculpatulX8sub aspectul săvârșirii infracțiunii de constituirea unui grup infracțional organizat în forma aderării prev.de art.367 alin.1 și 2 C.p. cu aplic. art.5 C.p.având drept scop infracțional prejudicierea patrimoniului societății Y1.
   Reiterăm faptul că în cauză, raportat la intervalul 2006-2012,nu este realizat conținutul constitutiv al acestei infracțiuni (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă), nefiind întrunite condițiile prev. de art.367 alin.6 C.p. și anume ”existența grupului structurat, format din trei sau mai multe persoane care să fi acționat coordonat și pe o anumită perioadă de timp, în scop infracțional”.
    În acest sens, potrivit probatoriului expus anterior în expozitiv, în afara inculpatei X2,raportat la tot intervalul 2006-2012, nu a rezultat implicarea infracțională continuă a unei alte persoane în derularea activității infracționale de gestiune frauduloase în dauna patrimoniului societății Y1, prin activităţi coordonate complementare derulate în baza unor sarcini predeterminate şi în cadrul unei ierarhii conduse de inculpatulX1ci doar contribuţii infracţionalespecificeparticipaţiei ocazionale sub forma autoratului/complicităţii,ce au privit intervale de timp limitate – implicarea infracțională a inculpaților X8, X4 și X6,respectiv a numitului X9, vizând intervale limitate distincte (2006-2008, 2008-2009 și 2010-2012) din analiza cărora rezultă că aceștiaau acţionat în modalitatea participaţiei ocazionale de infractori, în calitate de autori sau de complici(mai ales că participaţia acestora vizează doar contribuţii parţiale la producerea prejudiciului  produs din activitatea de gestiune frauduloasă).
  În consecință, nefiind întrunite condițiile de tipicitate obiectivă privind constituirea unui grup infracțional organizat, în mod logic nu subzistă nici varianta normativă a  aderării la un astfel de grup, urmând a se dispune soluția clasării și față de inculpatulX8.
În cauză au fost efectuate cercetări față de inculpatul X8și sub aspectul săvârșirii infracțiunii de abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave în formă continuată prev. de art.297 alin.1 C.p. comb. cu art.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p., raportat la semnarea (la solicitarea inculpatului X1) de către inculpatulX8 (în calitate de persoană cu funcție de conducere executivă la nivelul Y1 șiîn condiții financiare dezavantajoase pentru Y1)  acontractului de împrumut nr.1167/19.05.2006 și actelor adiționale din 15.07.2006 și 31.12.2007 (cu Y2).
  Față de probatoriul administrat și raportat la jurisprudența constituțională în materie, nu a rezultat că în exercitarea acțiunilor sus-menționate au fost încălcate dispoziții legale de ordin primar  –nefiind deci realizat conținutul constitutival infracțiunii de abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave în formă continuată prev. de art.297 alin.1 C.p.  comb. cu art.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă)urmează a se dispune corespunzător soluția clasării și față de inculpatul X8.
În cauză au fost efectuate cercetări față de inculpatul X8și sub aspectul săvârșirii infracțiunii de evaziune fiscalăprev. de art. 9 alin.1 lit.a și b și alin.3 din Legea nr.241/2005,având ca obiect eventuala prejudiciere a bugetului de stat cu suma de aprox.13.000.000 lei (practic sumele datorate bugetului de către Y1înainte de prima intrare în insolvență) prin faptul că la indicațiile inculpatuluiX1,a solicitat intrarea în procedura de insolvență a societății respective și apoi în conivență cu reprezentanții administratorului judiciar Y3, a dispus derularea procedurii de reorganizare fără luarea în considerare a creanțelor pe care Y1 le avea de încasat de la firmele din grupul Y2,cu consecința implicită a nealocării de sume de bani (prin planul de reorganizare) pentru satisfacerea creanțelor bugetare înscrise la masa credală.
Față de probatoriul administrat în cauză reținem însă faptul că inculpatul X8 nu a fost implicat infracțional în prejudicierea patrimoniului societățiiY1în perioada derulării procedurii de insolvență a societății respective (noiembrie 2010-octombrie 2012)  iar pe de altă parte acțiunile fapticeimputate acestuia au fost reținute ca fiind exercitate de inculpații X1 și X2  în continuarea rezoluției  infracționale de comitere/înlesnire a activității de gestiune frauduloasă a patrimoniului firmei Y1 (fiind de altfel reținute față de aceștia ca acte materiale continue ale infracțiunii continuate degestiune frauduloasă în forma autoratului/complicității).
Față de aceste aspecte,neexistând elemente probatorii care să ateste săvârșirea de acest inculpat a infracțiunii respective, urmează a se dispune corespunzător soluția clasării  față de inculpatul X8.
În ceea ce privește infracțiunea de complicitate la gestiune frauduloasă în formă continuată  prev. de art.48 C.p. rap. la art.242 alin.1 și 3 C.p. cu aplic. art.35 alin.1 C.p. și art.5 C.p.,conform situației de fapt reținute anterior în expozitiv (pe baza probatoriului administrat),inculpatul X8, în intervalul 2006-2008, în calitate de director general al societății Y1, a sprijinit derularea activității de gestiune frauduloasă a patrimoniului societății respective (prin intermediul mecanismului dezvoltat/coordonat/determinat de inculpatul X1), însă întrucât în cursul cercetărilor din verificările efectuate a rezultat că a intervenit decesul inculpatului respectiv, urmează a se dispune corespunzător soluția clasării  față de acesta sub aspectul săvârșirii infracțiunii sus-indicate.
g.În cauză au fost efectuate cercetări și față de suspecta X11 sub aspectul săvârșirii infracțiunilor de constituirea unui grup infracțional organizat prev.de art.367 alin.1 și 2 C.p., instigare la gestiune frauduloasă în formă continuată prev.de art.47 C.p.rap. la art.242 alin.1,2 și 3 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p., instigare la delapidare cu consecințe deosebit de grave în formă continuată prev. de art.47 C.p. rap la  art.295 alin.1 C.p. comb. cu art.308 C.p. și art.309 C.p.cu aplic.art.35 alin.1 C.p., instigare la abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave în formă continuată prev. de art.47 C.p. rap. la art.297 alin.1 C.p. comb. cu art.308 C.p. și art.309 C.p.cu aplic.art.35 alin.1 C.p.-3 infracțiuni, spălare a banilor în formă continuată prev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (în incriminarea anterioară art.29 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.656/2002 cu aplic.art.35 alin.1 C.p.) respectiv instigare la spălare a banilor în formă continuată prev. de art.47 C.p. rap. la art.49 alin.1 lit.a din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (în incriminarea anterioară art.29 alin.1 lit.a din Legea nr.656/2002 cu aplic.art.35 alin.1 C.p.) – 6 infracțiuni,avându-se în vedere posibila implicare a acesteia, în intervalul 2006-2015, înderularea activității de gestiune frauduloasă/delapidare a patrimoniului societățiiY1și în realizarea circuitului de spălare(în cadrul mecanismului dezvoltat/coordonat/determinat de inculpatulX1,astfel cum a fost reținut anterior în situația de fapt din expozitiv).
  Față de probatoriul administrat în cauză reținem însă că nu au rezultat elemente probatorii care să ateste participarea certă a suspectei X11în derularea mecanismului infracțional de decapitalizare a societății comerciale aY1 (produs în intervalul 2006-2015) și nici implicarea acesteia în desfășurarea circuitului financiar de spălare a sumelor însușite din patrimoniul acestei societăți (în intervalul 2013-2015), urmând a se dispune corespunzător soluția clasării  față de aceasta sub aspectul săvârșirii infracțiunilor sus-indicate.
h.În cauză au fost efectuate cercetări și față de suspectul X10și sub aspectul săvârșiriiinfracțiunii de constituirea unui grup infracțional organizat în forma aderării prev.de art.367 alin.1 și 2 C.p. cu aplic.art.5 C.p.,având drept scop infracțional prejudicierea patrimoniului societății Y1.
    Reiterăm faptul că în cauză, raportat la intervalul 2006-2012,nu este realizat conținutul constitutiv al acestei infracțiuni (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă), nefiind întrunite condițiile prev. de art.367 alin.6 C.p. și anume ”existența grupului structurat, format din trei sau mai multe persoane care să fi acționat coordonat și pe o anumită perioadă de timp, în scop infracțional”.
    În acest sens, potrivit probatoriului expus anterior în expozitiv, în afara inculpatei X2,raportat la tot intervalul 2006-2012, nu a rezultat implicarea infracțională continuă a unei alte persoane în derularea activității infracționale de gestiune frauduloase în dauna patrimoniului societății Y1, prin activităţi coordonate complementare derulate în baza unor sarcini predeterminate şi în cadrul unei ierarhii conduse de inculpatulX1ci doar contribuţii infracţionalespecificeparticipaţiei ocazionale sub forma autoratului/complicităţii,ce au privit intervale de timp limitate – implicarea infracțională a inculpaților X8, X4 și X6,respectiv a numitului X9, vizând intervale limitate distincte (2006-2008, 2008-2009 și 2010-2012) din analiza cărora rezultă că aceștiaau acţionat în modalitatea participaţiei ocazionale de infractori, în calitate de autori sau de complici(mai ales că participaţia acestora vizează doar contribuţii parţiale la producerea prejudiciului  produs din activitatea de gestiune frauduloasă).
În consecință, nefiind întrunite condițiile de tipicitate obiectivă privind constituirea unui grup infracțional organizat, în mod logic nu subzistă nici varianta normativă a  aderării la un astfel de grup, urmând a se dispune soluția clasării și față de suspectul X10.
În ceea ce privește infracțiunea de complicitate la gestiune frauduloasă în formă continuată  prev. de art.48 C.p. rap. la art.242 alin.1 și 3 C.p. cu aplic. art.35 alin.1 C.p. și art.5 C.p.(reținută în cauză față de suspectul X10), aceasta a avut în vedere posibila implicare a acestuiaîn anul 2009 (prin semnarea în numele Y1 a actului adițional din 30.06.2009prin care a fost prorogat termenul de rambursare a împrumutuluiacordat Y2 prin contractul nr.1167/19.05.2006) în sprijinirea activității de gestiune frauduloasă a patrimoniului societățiiY1.
Deși în baza probatoriului administrat este indubitabil că semnarea actului adițional respectiv s-a făcut din dispoziția acționarului majoritar indirect X1și a reprezentat o modalitate de justificare scriptică a inculpatului respectiv ce aacționatastfel în intervalul aprilie 2007 (când a expirat termenul inițial de 11 luni de restituire) – noiembrie 2010 (când a avut loc intrarea în procedura de insolvență a firmeiY1) în sensul nerecuperării integrale a împrumutului respectiv cu consecința prejudicierii grave a  societății Y1 (aspecte de altfel reținute față de acesta în cadrul derulării primului act material continuu al infracțiunii de gestiune frauduloasă în formă continuată), este evident faptul că ”actul semnării” celui de-al doilea document contractual de prorogare de către suspectul X10 a avut un caracter pur formal (acesta executând practic dispozițiile acționarului majoritar) – intervenția în acest sens a  suspectului respectiv în derularea scriptică a unui mecanism justificativde nerestituire intenționată și lipsire de lichidităția societățiiY1având un caracter singular (spre deosebire de implicarea inculpaților X2, X6sauX8).
  În condițiile controlului absolut exercitat de către inculpatul X1asupra conducerii executive a societății Y1 și a procesului decizional de la nivelul acesteia, semnarea unui singur document contractual în numele Y1 (actul adițional din 30.06.2009) neurmată de alte acte de sprijinire certă a mecanismului de gestiune frauduloasă dezvoltat/coordonat/determinat de inculpatulX1(cum este cazul inculpațilorX2, X6 sau X8) nu prezintă elemente de certitudine raportat la asumarea sub aspect subiectiv de către suspectul X10 a rezoluției intenționate de gestiune frauduloasă în dauna patrimoniului Y1.
  Prin urmare, în aplicarea sub aspect subiectiva principiului in dubio pro reo în cauză, urmează a se dispune corespunzător soluția clasării  față de suspectulX10  sub aspectul săvârșirii infracțiunii de complicitate la gestiune frauduloasă în formă continuată  prev. de art.48 C.p. rap. la art.242 alin.1 și 3 C.p. cu aplic. art.35 alin.1 C.p. și art.5 C.p..
  În cauză au fost efectuate cercetări față de suspectul X10și sub aspectul săvârșirii infracțiunii de abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave în formă continuată prev. de art.297 alin.1 C.p. comb. cu art.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p., raportat la semnarea (la solicitarea inculpatului X1) de către acesta (în calitate de persoană cu funcție de conducere și în condiții financiare dezavantajoase pentru Y1)  a actului  adițional din30.06.2009 (cu Y2).
   Față de probatoriul administrat și raportat la juriprudența constituțională în materie, nu a rezultat că în exercitarea acțiunilor sus-menționate au fost încălcate dispoziții legale de ordin primar  –nefiind deci realizat conținutul constitutival infracțiunii de abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave în formă continuată prev. de art.297 alin.1 C.p.  comb. cu art.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă)urmează a se dispune corespunzător soluția clasării și față de suspectul X10.
i.În cauză au fost efectuate cercetări și față de suspecțiiM20șiM19și sub aspectul săvârșirii infracțiunilor de constituirea unui grup infracțional organizat în forma aderării prev.de art.367 alin.1 și 2 C.p. cu aplic.art.5 C.p.,având drept scop infracțional prejudicierea patrimoniului societății Y1.
Reiterăm faptul că în cauză, raportat la intervalul 2006-2012,nu este realizat conținutul constitutiv al acestei infracțiuni (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă), nefiind întrunite condițiile prev. de art.367 alin.6 C.p. și anume ”existența grupului structurat, format din trei sau mai multe persoane care să fi acționat coordonat și pe o anumită perioadă de timp, în scop infracțional”.
   În acest sens, potrivit probatoriului expus anterior în expozitiv, în afara inculpatei X2,raportat la tot intervalul 2006-2012, nu a rezultat implicarea infracțională continuă a unei alte persoane în derularea activității infracționale de gestiune frauduloase în dauna patrimoniului societății Y1, prin activităţi coordonate complementare derulate în baza unor sarcini predeterminate şi în cadrul unei ierarhii conduse de inculpatulX1ci doar contribuţii infracţionalespecificeparticipaţiei ocazionale sub forma autoratului/complicităţii,ce au privit intervale de timp limitate – implicarea infracțională a inculpaților X8, X4 și X6,respectiv a numitului X9, vizând intervale limitate distincte (2006-2008, 2008-2009 și 2010-2012) din analiza cărora rezultă că aceștiaau acţionat în modalitatea participaţiei ocazionale de infractori, în calitate de autori sau de complici(mai ales că participaţia acestora vizează doar contribuţii parţiale la producerea prejudiciului  produs din activitatea de gestiune frauduloasă).
   În consecință, nefiind întrunite condițiile de tipicitate obiectivă privind constituirea unui grup infracțional organizat, în mod logic nu subzistă nici varianta normativă a  aderării la un astfel de grup, urmând a se dispune soluția clasării și față de suspecțiiM20și M19.
   În ceea ce privește infracțiunea de complicitate la gestiune frauduloasă prev. de art.48 C.p. rap. la art.242 alin.1 și 3 C.p. cu aplic. art.5 C.p.(reținută în cauză față de suspecțiiM20și M19), aceasta a avut în vedere  posibila  implicare  a  acestora, în intervalul 2006-2008,în sprijinirea activității de gestiune frauduloasă a patrimoniului societățiiY1 (exercitată de către inculpatul X1)prin solicitarea și acceptarea plății (prin dispunerea emiterii facturilor în acest sens/transferul banilor astfel încasați) unorpretinse prestații de consultanță economică (care nu au fost efectaute în realitate) realizate de către firmele Y4și Y5în beneficiul societății Y1.
Probatoriul cauzei a relevat însă că în fapt suspecții M20și M19au fost persoane subordonate inculpatuluiX1și partenerului său de afaceri Y12 (acționar minoritar indirect al Y31prin entitatea Y8  USA) pe palierul execuțional inferior și necalificat – acești suspecți exercitând doar scriptic calitățile de asociați/administratori ai societăților Y4 respectiv Y5și nefiind implicațifaptic în  activitatea acestor firme (care în fapt erau controlate de inculpatul X1și partenerului său de afaceri Y12 – acționarii majoritar respectiv minoritar indirecți și ai producătorului Y1).
  Față de aceste aspecte, concluzionăm că suspecții M20și M19(cu excepția unor acte scriptice pur formale) nu au fost faptic implicați în acte de sprijinire certă a activității de gestiune frauduloasă a patrimoniului societățiiY1prin intermediul circuitelor comerciale nereale derulate scriptic/financiar cu firmele Y4șiY5, urmând a se dispune corespunzător soluția clasării  față de aceștia sub aspectul comiterii infracțiunii prev. de art.48 C.p. rap. la art.242 alin.1 și 3 C.p. cu aplic. art.5 C.p.(neexistând elemente probatorii care să ateste săvârșirea de suspecții sus-menționați a infracțiunii respective).
Înceea ce priveșteinfracțiunea de spălarea a banilor prev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (în incriminarea anterioară art.29 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.656/2002 cu aplic.art.35 alin.1 C.p.)reținutăîn cursul cercetărilor față desuspecții M20și M19, similar din probele administrate nu au rezultatelemente privind implicarea acestora în acțiuni de transfer/retragere a sumelor de bani ce au făcut obiectul circuitelor comerciale nereale derulate cu firmele Y4șiY5, urmând a se dispune soluția clasării față de suspecții respectivi.
j.În cauză au fost efectuate cercetări și față de suspectulX12și sub aspectul săvârșirii infracțiunilor de constituirea unui grup infracțional organizat în forma aderării prev.de art.367 alin.1 și 2 C.p. cu aplic.art.5 C.p.,având drept scop infracțional prejudicierea patrimoniului societății Y1.
  Potrivit situației de fapt reținute anterior în expozitiv (pe baza probatoriului administrat), nu a rezultat probatoriu că suspectul X12s-a implicat, în intervalul 2013-2015, în acțiunea de delapidare a sumei de 2.583.317,89 leidin patrimoniul Y1 și în derularea ulterioară a circuitului financiar de spălare (acțiuni realizate pe coordonatele unui grup infracțional organizat constituit de inculpații X1,X3șiX4,la care a aderat și inculpatul X5), urmând a se dispune corespunzător soluția clasării  față de acesta sub aspectul comiterii infracțiunii prev. de art.367 alin.1 și 2 C.p. cu aplic.art.5 C.p. (neexistând elemente probatorii care să ateste săvârșirea de suspectulsus-indicat a infracțiunii respective).
  În cauză au fost efectuate cercetări față de suspectulX12și sub aspectul săvârșirii infracțiunii de spălarea a banilor prev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019(în incriminarea anterioară art.29 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.656/2002), raportat la transferul în conturile bancare personale ale acestuia (în datele de 12.04.2013 respectiv 15.04.2013) a sumei totale de 142.500 lei provenite din sumele însușite din patrimoniulsocietățiiY1(sub aparența derulării contractului fraudulos de împrumut cu Y49 București) pe circuitul de transfer bancar Y1-Y61 Nicosia.
Față de probatoriul administrat concluzionăm că deși transferurile respective (dispuse de inculpatul X5 la solicitareainculpatului X1, cu justificarea ”împrumuturi”), au reprezentat operațiuni de disimulare a originii ilicite a sumelor respective (din săvârșirea infracțiunii de delapidare aferentă acțiunilor de însușire de sume de bani din patrimoniul societății Y1), nu rezultă în mod cert faptul că suspectul X12a cunoscut proveniența infracțională a sumelor astfel transferate – existând deci un dubiu sub aspect subiectiv raportat la implicarea acestui suspect la derularea circuitului financiar de spălare.
Prin urmare, în aplicarea sub aspect subiectiva principiului in dubio pro reo în cauză, urmează a se dispune corespunzător soluția clasării  față de suspectul X12 sub aspectul săvârșirii infracțiunii prev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019.
k.În cauză au fost efectuate cercetări și față de suspectul M3sub aspectul săvârșirii infracțiunilor de complicitate la gestiune frauduloasă în formă continuată  prev. de art.48 C.p. rap. la art.242 alin.1 și 3 C.p. cu aplic. art.35 alin.1 C.p. și art.5 C.p.. și abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave prev. de art.297 C.p. rap. la art.308 C.p. și art.309 C.p.,avându-se în evedere posibila implicare a acestuia, în intervalul 2007-2011, în derularea activității de gestiune frauduloasă/delapidare a patrimoniului societățiiY1(în cadrul mecanismului dezvoltat/coordonat/determinat de inculpatulX1,astfel cum a fost reținut anterior în situația de fapt din expozitiv).
   Față de probatoriul administrat în cauză reținem însă că nu au rezultat elemente probatorii care să ateste participarea certă asuspectuluiM3în derularea mecanismului infracțional de decapitalizare a societății comerciale aY1 (produs în intervalul 2006-2015), urmând a se dispune corespunzător soluția clasării  față de acesta sub aspectul săvârșirii infracțiunilor sus-indicate.
l.În cauză au fost efectuate cercetări și față de suspectul Y83 sub aspectul săvârșirii infracțiunilor de delapidare și abuz în serviciu prev. de art.295 C.p. rap. la art.308 C.p. respectiv art.297 C.p. rap. la art.308 C.p.
  Potrivit situației de fapt reținute anterior în expozitiv (pe baza probatoriului administrat), nu a rezultat probatoriu că suspectul Y83s-a implicat, în intervalul 2013-2015, în acțiunea de delapidare a sumei de 2.583.317,89 leidin patrimoniul Y1 (acțiune realizată pe coordonatele unui grup infracțional organizat constituit de inculpații X1,X3șiX4,la care a aderat și inculpatul X5), urmând a se dispune corespunzător soluția clasării  față de acesta sub aspectul comiterii infracțiunii de delapidare prev. de art.295 C.p. rap. la art.308 C.p. (neexistând elemente probatorii care să ateste săvârșirea de suspectul sus-indicat a infracțiunii respective).
  În ceea ce privește infracțiunea de abuz în serviciu, față de probatoriul administrat și raportat la juriprudența constituțională în materie, nu a rezultat că în exercitarea funcției de director economic al Y1, suspectul Y83a încălcat dispoziții legale de ordin primar (cu consecințe prejudiciabile pentru societatea respectivă)  –nefiind deci realizat conținutul constitutival infracțiunii (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă)urmează a se dispune corespunzător soluția clasării și față de suspectul sus-menționat.
m.În cauză au fost efectuate cercetări și față de suspecții Y80și Y79 sub aspectul săvârșirii infracțiunilor de delapidare și abuz în serviciu prev. de art.295 C.p. rap. la art.308 C.p. respectiv art.297 C.p. rap. la art.308 C.p.față de eventuala implicare a acestora (în calitate de membrii ai consiliului de administrație al Y1), în intervalul 2013-2015, în acțiunea de delapidare a sumei de 2.583.317,89 leidin patrimoniul Y1.
  Deși în baza probatoriului administrat este indubitabil căacțiunile suspecțilorY80 și Y79(în calitate de membrii ai consiliului de administrație al Y1) de ratificare/aprobareacontractelor de împrumut din 04.04.2013 și 10.03.2014 respectiv actului adițional din 07.01.2015 de prelungire a împrumutului(împrumuturi acordate societății Y49 București), au fost decizii luate din dispoziția acționarului majoritar indirect X1și au reprezentat o modalitate de justificare scriptică a acțiunii dedelapidare a sumei de 2.583.317,89 leidin patrimoniul Y1(sub aparența derulării unor împrumuturi acordate societății Y49 București), este evident faptul că ”actul semnării” deciziilor respective (ale consiliului deadministrație al Y1)decătre suspecții Y80 și Y79a avut un caracter pur formal (aceștia executând practic dispozițiile acționarului majoritar) – intervenția în acest sens a  suspecților respectivi în derularea scriptică a unui mecanism justificativ de lipsire de lichidități a societății Y1având un caracter singular (spre deosebire de implicarea inculpațilorX3,X4șiX5).
  În condițiile controlului absolut exercitat de către inculpatul X1asupra conducerii executive a societății Y1 și a procesului decizional de la nivelul acesteia, semnarea deciziilor respective(în numele consiliului de administrație alY1) neurmată de alte acte de sprijinire certă a mecanismului de delapidare/spălare  coordonat și determinat de inculpatulX1(cum este cazul inculpațilorX3,X4șiX5) nu prezintă elemente de certitudine raportat la asumarea sub aspect subiectiv de către suspecțiiY80 și Y79a rezoluției intenționate de delapidare în dauna patrimoniului Y1.
  Prin urmare, în aplicarea sub aspect subiectiva principiului in dubio pro reo în cauză, urmează a se dispune corespunzător soluția clasării  față de suspecții Y80șiY79 sub aspectul săvârșirii infracțiunii de delapidare prev. de art.295 C.p. rap. la art.308 C.p.
   În ceea ce privește infracțiunea de abuz în serviciu, față de probatoriul administrat și raportat la jurisprudența constituțională în materie, nu a rezultat că în exercitarea funcției de membru alconsiliului de administrație al Y1, suspecții Y80 și Y79au încălcat dispoziții legale de ordin primar (cu consecințe prejudiciabile pentru societatea respectivă)  –nefiind deci realizat conținutul constitutival infracțiunii (sub aspectul elementelor de tipicitate obiectivă)urmează a se dispune corespunzător soluția clasării și față de suspecții sus-menționați.
n.În ceea ce-l privește pe numitulX9(asociatul coordonator al administratorului judiciar Y3) raportat la infracțiunea de gestiune frauduloasă în formă continuată  prev. deart.242 alin.1, 2 și 3 C.p. cu aplic. art.35 alin.1 C.p. și art.5 C.p.,conform situației de fapt reținute anterior în expozitiv (pe baza probatoriului administrat), a rezultat că  respectivul,în calitate de reprezentant al acestui practician în insolvență (desemnat în procedura de insolvență ca administrator judiciar al Y1),în intervalul 2010-2012,  a acționat constant, împreună cu inculpata X6, în exercitarea aceleiași rezoluții infracționale, pentru a menține/determina/înlesni derularea în continuare a mecanismului de decapitalizare al societății comerciale Y1(mecanism dezvoltat/coordonat/determinat de inculpatul X1), însă întrucât în cursul cercetărilor din verificările efectuate a rezultat că a intervenit decesul acestuia, urmează a se dispune corespunzător soluția clasării  față de acesta sub aspectul săvârșirii infracțiunii sus-indicate.
o.În cauză au fost efectuate cercetări in rem și sub aspectul săvârșirii infracțiunii de evaziune fiscală prev. de art.9 alin.1 lit.c din Legea nr.241/2005 cu aplic.art.5 C.p.,raportat la înregistrarea în evidențele contabile ale Y1, în intervalul 2007-2012,defacturi fiscale nereale  (privind servicii de management și consultanță) emise de firma intra-grupY2 - documente fiscale în baza cărora societatea Y1a înregistrat în contabilitate cheltuieli fictive în valoarea menţionată şi a prejudiciat bugetul de stat (prin diminuarea masei impozabile).
   Prin ordonanța procurorului din data de 17.02.2022 s-a dispus extinderea urmăririi penale față de inculpatul X1 sub aspectul săvârșirii infracțiunii de evaziune fiscală prev. de art.9 alin.1 lit.c și alin 3 din Legea nr.241/2005 cu aplic.art.5 C.p. (față de valoarea documentelor fiscale fictive emise de Y2  înregistrate în evidența contabilă a Y1 cu consecința prejudicierii bugetului de stat cu o sumă totală mai mare de 500.000 euro).
   Într-adevăr conform probatoriului administrat,în exercitarea rezoluției de gestiune frauduloasă a patrimoniului Y1,în intervalul iulie 2007-octombrie 2012, inculpatul X1a dispus/determinat încheierea și plata  unui contract de consultanță și management  fără conținut economic cu firma Y2 (firmă pe care similar o controla prin acționarul majoritar Y2 ), în baza căruia societatea în cauzăa încasat nejustificat sumele de 2.032.115,08 lei și 1.034.554,69 euro (în echivalent 3.983.604,56 lei) de la Y1, fără a fi efectuate în realitate pretinsele prestații de consultanță (aspecte ce de altfel intră în conținutul celui de-al patrulea act material continuu al infracțiunii de gestiune frauduloasă reținută în cauză în sarcina inculpatului X1).
Astfel deși  în exercitarea acestui act material de gestiune frauduloasă scopul principal al inculpatului X1l-a constituit decapitalizarea societății comercialeY1 (prin reducerea drastică a disponibilitațile bănești aflate la dispoziția acesteia), mijlocul de realizare ales de acesta (sub aparența executării unui unui contract de consultanță și management  fără conținut economic cu firmaY2ce a impus emiterea de facturi fiscale nereale către ”beneficiarul”Y1) a avut ca rezultat și diminuarea frauduloasă a masei impozabile (întrucât în baza documentelor fiscale nereale respective	societateaY1a înregistrat în contabilitate cheltuieli fictive) și implicit prejudicierea bugetului de stat (prin consecința fiscală a neplății de TVA și impozit pe profit aferent) – rezultat/scop evazionist ce în mod evident a fost asumat incidental de inculpatul X1(factorul de decizie principal la nivelul Y1) încă de la momentul ”planificării” actului respectiv de gestiune frauduloasă (care prin firma Y1  a beneficiat prin acest mecanism fraudulos de un avantaj fiscal necuvenit).
Conform probatoriului prezentat în expozitiv, procedându-se la analiza detaliată a documentelor contabile aparținând Y2privindrelația comercială cu Y1(conform procesului verbal din 02.09.2020 al organului de urmărire penală),a rezultat că în intervalul 05.07.2007-31.05.2012,Y2... a emis către Y1   un număr de 68 de facturi fiscale (privind servicii de management și consultanță)în valoare de 8.292.671,23 lei (din care la data de 31.10.2008 a fost stornată suma de 317.878,88 lei), rezultând un total de 7.974.792, 35 lei -fiind evident că emiterea facturilor în cauză s-a făcut din dispoziția inculpatei X2(administratorul Y2) ca o consecință a relației contractuale respective impuse de inculpatul X1.
Aferent, acestor facturi, a rezultat că în intervalul 05.10.2007-15.10.2012,a fost efectuat un număr de 77 de plăți, atât în mod direct de Y1 către Y2..., cât și prin efectuarea de transferuri din conturile societății Y2 (în numele Y1 ) către Y2..., în valoare totală de 2.032.115,08 lei și 1.034.554,69 euro (în echivalent 3.983.604,56 lei), rezultând un total de 6.015.719,64 lei.
Având în vedere existența elementelor probatorii certe în sensul comiterii infracțiunii de evaziune fiscală prev. de art.9 alin.1 lit.c și alin 3 din Legea nr.241/2005 cu aplic.art.5 C.p.șiraportat la dispozițiile procedurale privind competența sub aspect material a D.I.I.C.O.T.,se va dispune disjungerea și declinarea competenței de soluționare în favoarea Parchetului de pe lângă Tribunalul Olt, unitate de parchet competentă material și teritorial pentru a efectua cercetări față deX1 (și celelalte persoane implicate)  raportat la această infracțiune.
p.Reiterăm că din  probele administrate a rezultat că acțiunea intenționată derulată constant de gestiune frauduloasă a patrimoniului societății Y1,a fost exercitată, dirijată și coordonată de cătreinculpatul X1 în paralel/succesiv cu acțiuni distincte similare (în baza unor rezoluții infracționale separate)în dauna patrimoniilor societăţilor PV2  şi PV1 (ceilalți doi producători români de vagoane și membre ale aceluiași grupY2) – decapitalizarea și lipsirea lichidităților necesare desfășurării activității curente reprezentând o  ”politică de management” la nivelul grupului de tip holding Y2, impusă conducerilor executive ale firmelor Y1, Y27  şi Y15 de către decidentul principal și unic și anumeinculpatul X1.
    În acest sens, în cauză cercetările in rem au fost extinse prin ordonanțele procurorului din datele de 06.06.2016 respectiv 05.09.2018 sub aspectul săvârșirii infracțiunilor de constituirea unui grup infracțional organizat prev. de art.367 alin.1 și 2 C.p., evaziune fiscală prev. de art.9 alin.1 lit.a și b și alin.3 din Legea nr.241/2005, delapidare cu consecințe deosebit de grave în formă continuată prev. de art.295 alin.1 C.p. rap. la art. 308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. și spălare a banilor în formă continuată  prev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (în incriminarea anterioară art.29 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.656/2002 cu aplic.art.35 alin.1 C.p.), în dauna persoanelor vătămate PV2  şi PV1.
   Față de acestea, se va dispune disjungerea și continuarea cercetărilor de către D.I.I.C.O.T.-Structura Centrală într-un dosar penal separatsub aspectul săvârșirii infracțiunilor sus-indicate.

                                                             ***

LATURA CIVILĂ:
În cauză, în cursul cercetărilor penale, au intervenit următoarele constituiri de parte civilă:
1.P5(acționar minoritar al Y1 până în luna martie 2014)s-a constituit parte civilă cu suma de 3.025.007 lei conform adresei nr. 4767/19.04.2021.
2.P6(acționar minoritar al Y1,încalitate de succesoare a )s-a constituit parte civilăconform adresei nr. 2/9664 din 24.05.2021 (fără a preciza însă cuantumul sumei).
3.P2(creditor chirografar al Y1înscris la masa credală a Y1încadrul procedurii de insolvență derulate în intervalul 2010-2012) s-a constituit parte civilă cu suma de 1.911.273,07 lei conform adresei din 27.09.2016.  
4.P4 (creditor chirografar al Y1înscris la masa credală a Y1încadrul procedurii de insolvență derulate în intervalul 2010-2012) s-a constituit parte civilă cu suma de 3.232.051 lei prin declarația din data de 07.06.2018 a reprezentantului legal, numitul M21.
5.P3 (creditor chirografar al Y1înscris la masa credală a Y1încadrul procedurii de insolvență derulate în intervalul 2010-2012) s-a constituit parte civilă cu suma de735.000 lei conform adresei din 07.07.2016, menținută prin declarația din data de 21.10.2021 a reprezentantului legal, numitul Y37.
6.MINISTERUL FINANŢELOR PUBLICE – AGENŢIA NAŢIONALĂ DE ADMINISTRARE FISCALĂ prin adresa nr.,,, (prin care s-au înaintat obiecțiunile la raportul de expertiză contabilă judiciară întocmit în cauză) raportat la prejudiciul produs bugetului de stat prin ascunderea față de organele fiscale române a sursei impozabile a Y1 constând în provizioanele nedeductibile fiscal la calculul impozitului pe profit constituite (la data de 31.12.2012) pentru creanțele deținute de această societate la firma Y2, s-a constituit parte civilă (prin DGRFP Craiova-AJFP Olt)cu suma de 11.721.015 lei  (reprezentând impozit pe profit datorat și majorări respectiv penalități de întârziere).
  În cauză, având în vedere prejudiciile reținute (conform situației de fapt prezentate anterior în expozitiv) produse prin activitățile infracționale de gestiune frauduloasă/delapidare (derulate în dauna patrimoniului Y1), cu caracter evazionist (derulate în dauna bugetului de stat) respectiv față de sumele ce au făcutobiectul circuitelor financiare de spălare, și față de dispozițiile art.249 C.p.p., art. 11 din Legea nr. 241/2005 și art. 50 din Legea nr. 129/2019, s-au dispus următoarele măsuri asigurătorii:
Prin Ordonanța din data de 01.07.2020 s-a dispus luarea măsurii asiguratorii a sechestrului asupra bunurilor mobile și imobile, prezente și viitoare, după cum urmează:
-în ceea ce privește pe inculpatul X1, până la concurența sumelor de 2.730.000 euro și 159.857.598,13.
-în ceea ce privește pe inculpataX2, până la concurența sumei de 92.458.042,61 lei.
-în ceea ce privește pe inculpataX3,până la concurența sumei de 10.942.780,13 lei.

-în ceea ce privește pe inculpatul X4 până la concurența sumei de 2.326.576,89 lei.

-în ceea ce privește pe inculpataX6 până la concurența sumei de 125.416.079 lei.

-în ceea ce privește pe inculpatulX5, până la concurența sumelor de 2.727.750 euro și 30.000 lei.

În continuare, s-a procedat la aplicarea măsurilor asigurătorii, după cum urmează:
1.prin procesul-verbal din data de 06.07.2020 asupra următoarelor bunuri bunuri mobile și imobileaparținând inculpateiX6 : 
-imobil tip apartament, situat în municipiul, , suprafață în acte de 80 mp., achiziționat la valoarea de 70.000 euro (în anul 2012).
-soldul conturilor deținute la unitățile bancare B.R.D. – GROUP SOCIETE GENERALE și I.N.G. BANK  în monedele RON și EURO.
2.prin procesul-verbal din data de 09.07.2020 asupra următoarelor bunuri mobile și imobileaparținând inculpatuluiX5: 
-imobilul tip apartament situat în, având  valoarea de impunere de 628.379 lei.
-soldul conturilor deținute la unitățile bancare OTP Bank, I.N.G. Bank, Unicredit Țiriac Bank și ... Bank.

3.prin procesul-verbal din data de 16.07.2020 asupra următoarelor bunuri mobile și imobileaparținând inculpatului X1: 
-imobil tip teren situat în județul Prahova, ..., în suprafață de 1048 mp, cotă nedeterminată (aflat în coproprietate împreună cu X11);
-imobil tip construcție situat în județul Prahova, ..., în suprafață de 44 mp. cotă nedeterminată (aflat în coproprietate împreună cu X11), având o valoare de impozitare în cuantum de 6507,77 RON;
-imobil tip teren situat în județul Prahova, ..., în suprafață de 5267 mp. cotă nedeterminată (aflat în coproprietate împreună cu X11;
-imobil tip teren situat în județul Prahova, ..., în suprafață de 1047 mp. cotă nedeterminată (aflat în coproprietate împreună cu X11);
-imobil tip teren situat în județul Prahova, ..., în suprafață de 31 mp. cotă nedeterminată (aflat în coproprietate împreună cu X11);
-imobil tip teren situat în județul Prahova, ..., în suprafață de 3423 mp; cotă nedeterminată (aflat în coproprietate împreună cu X11);
-soldul conturilor deținute la unitățile bancare Marfin Bank, ... Bank, Unicredit Ţiriac Bank și Banca Transilvania.
4.prin procesul-verbal din data de 07.07.2020 asupra următoarelor bunuri mobile și imobileaparținând inculpatei X3 : 
-imobil tip teren situat în județul Ilfov, ..., în suprafață măsurată și în acte de 1.802 mp;

- imobil tip construcție situată în județul Teleorman, ..., în suprafață măsurată și în acte de 129 mp;

-imobil tip construcție situată în județul Teleorman, ..., în suprafață măsurată și în acte de 1791 mp;

-soldul conturilor deținute la unitățile bancare I.N.G. BANK, Banca Românească, Banca Transilvania, Piraeus Bank ( actual FY2T BANK ) și Credit Europe Bank, în monedele RON și EURO. 
5.prin procesul-verbal din data de 09.07.2020 asupra următoarelor bunuri mobile și imobileaparținând inculpatului X4 : 
- imobilul tip clădire corp principal, suprafață construită desfășurată 210 mp. din beton armat și cadre din beton, anul 2015, fără instalații, situat în comuna Crevedia, ...;
-imobil tip teren curte, suprafață totală 421 mp. situat în comuna Crevedia, ...;
-imobil tip teren intravilan, arabil zona A, suprafață 239 mp. situat în comuna Crevedia, ..., având în total valoarea de impunere de 132.300 lei;
-imobil tipteren situat în comuna Arefu,..., suprafață măsurată de 1805 mp, iar în acte 1950 mp.;  
-imobil tip construcție situată în comuna Arefu, ..., suprafață măsurată de 54 mp, iar în acte 54 mp, (aflat în coproprietate împreună cu );  
-imobil tip construcție situată în comuna Arefu, ..., suprafață măsurată de 140 mp, în acte 140 mp. (aflat în coproprietate împreună cu ); 
-imobil tipteren situat în comuna Arefu, ... (aflat în coproprietate împreună cu ); 
-imobil tip teren în Cornățelu, ..., suprafață măsurată de 8600 mp, iar în acte 8600 mp, (aflat în coproprietate împreună cu ); 
-imobil tip teren în Cornățelu-Alunișu, ..., suprafață măsurată de 1300 mp, iar în acte 1300 mp. (aflat în coproprietate împreună cu ); 
-imobil tip construcție în Cornățelu-Alunișu, ..., suprafață de 30 mp, iar în acte 30 mp. (aflat în coproprietate împreună cu ); 
-imobil tip construcție în Cornățelu-Alunișu, ..., suprafață de 52 mp și în acte 52 mp. (aflat în coproprietate împreună cu ); 
-soldul conturilor deținute la unitățile bancare ... Bank, B.R.D. și Banca Comercială Română, în monedele RON și EURO.
6.prin procesul-verbal din data de 07.07.2020 asupra următoarelor bunuri mobile și imobileaparținând inculpatei X2 : 
-imobil tip teren situat în județul Prahova, ..., în suprafață de 11.322 m. și în acte 11.257 mp. cotă 5/100;

-imobilul tip teren situat în județul Prahova, ..., în suprafață măsurată  de 9998 mp. și în acte 10.000 mp. cotă 5/100;

-soldul conturilor deținute la unitățile bancare ... Bank și Unicredit Bank în monedele RON și EURO.

În ceea ce privește pe inculpata X2, prin Încheierea  din data de 24.07.2021 pronunțată de Curtea de Apel București s-a dispus admiterea contestației și desființarea în parte a ordonanței de luare a măsurii asiguratorii în sensul revocării măsurii sechestrului asigurator asupra bunurilor mobile și imobile, prezente și viitoare ale acesteia. 

De asemenea, în baza Ordonanței  din data de 01.07.2020 prin s-a dispus luarea măsurii asiguratorii a sechestrului asupra bunurilor mobile și imobile, prezente și viitoare ale unor suspecți și inculpați, s-a aplicat sechestrul asigurător de către DEPOZITARUL CENTRAL S.A. și asupra următoarelor instrumente financiare:

-deținute de inculpatul X1 :100 acțiuni la o valoare nominală de 10 RON la GRUPUL EDITORILOR ȘI DIFUZORILOR DE PRESA S.A. 
-deținute de inculpatul X4 :2000 acțiuni la o valoare nominală de 1 RON la BRD - Groupe Societe Generale
-deținute de inculpata X3 : 6  acțiuni deținute la, cu o valoare nominală de 0.10 lei, 10 acțiuni deținute la, cu o valoare nominală de 0,10 lei, 32 acțiuni deținute la, cu o valoare nominală de 0,10 lei, 38 acțiuni deținute la, cu o valoare nominală de 0,10 lei și 10 acțiuni deținute la Y56 S.A., cu o valoare nominală de 0,10 lei.
Ulterior, prin Ordonanțele din 01.03.2021, 11.08.2021 și 19.01.2022 s-a dispus  menținerea măsurii asigurătorii a sechestrului asigurător asupra bunurilor mobile și imobile prezente și viitoare aparținând inculpaților X1, X3, X4, X6 și X5, astfel:
-în ceea ce privește pe  inculpatulX1, până la concurența sumelor de 2.730.000 euro și 162.186.511,77lei.
-în ceea ce privește pe inculpataX3, până la concurența sumei de 11.229.521,13 lei.
-în ceea ce privește pe inculpataX4 până la concurența sumei de 2.613.317,89 lei.
-în ceea ce privește pe inculpataX6, până la concurența sumei de 125.416.079 lei.
- în ceea ce priveștepe inculpatulX5, până la concurența sumelor de 2.730.000 euro, 587.576,89 lei și 884.617 lei.

CIRCUMSTANŢE PERSONALE:

1.InculpatulX1 este cetățean român, în vârstă de 57 de ani,  căsătorit, are un copil major, a urmat studii liceale și este fără antecedente penale. 
Pe parcursul urmăririi penale, inculpatul respectiva dat odeclarație în calitate de suspect abordând o atitudine de negare a faptelor reținute în sarcina sa. Ulterior, cu prilejul aducerii la cunoștință a conținutului ordonanțelor de punere în mișcare, extindere a acțiunii penale sau a schimbării încadrării juridice și-a rezervat dreptul de a nu da nicio declarație. 

2.Inculpata X2 este cetățean român, în vârstă de 52 de ani, căsătorită, cu studii superioare, de profesie economist și fără antecedente penale. 
Pe parcursul urmăririi penale, inculpata respectivă a dat o declarație în calitate de suspect abordând o atitudine de negare a faptei reținute în sarcina sa. Ulterior, cu prilejul aducerii la cunoștință a conținutului ordonanțelor de punere în mișcare,  extindere a acțiunii penale sau a schimbării încadrării juridice și-a rezervat dreptul de a nu da nicio declarație. 

3.Inculpatul X4 este cetățean român, în vârstă de 71 de ani, căsătorit, pensionar, cu studii superioare și fără antecedente penale. 
Pe parcursul urmăririi penale, inculpatul respectivși-a rezervat dreptul de a nu da nicio declarație. 
4.Inculpatul X5 este cetățean român, în vârstă de 44 de ani, căsătorit, are un copil minor, cu studii superioare, de profesie avocat și fără antecedente penale. 
Pe parcursul urmăririi penale, inculpatul respectiv a dat declarații atât în calitate de suspect cât și în calitate de inculpat, abordând o atitudine de negare a faptelor reținute în sarcina sa. 
5.InculpataX3 este cetățean român, în vârstă de 49 de ani, căsătorită, are studii universitare și post-universitare, de profesie economist și fără antecedente penale. 
Pe parcursul urmăririi penale, inculpata respectivă a dat o declarație în calitate de suspect abordând o atitudine de negare a faptelor reținute în sarcina sa. Ulterior, cu prilejul aducerii la cunoștință a conținutului ordonanțelor de punere în mișcare,extindere a acțiunii penale sau a schimbării încadrării juridice și-a rezervat dreptul de a nu da nicio declarație. 
6.InculpataX6 este cetățean român, în vârstă de 42 de ani, căsătorită, are studii superioare, de profesie avocat și practician în insolvență și fără antecedente penale. 
Pe parcursul urmării penale și-a rezervat dreptul de a nu formula declarații, alegând să depună în apărarea sa un memoriu. 
7.InculpatulX7 este cetățean german, în vârstă de 44 de ani, căsătorit, are doi copii minori, studii superioare și fără antecedente penale. 
Pe parcursul urmăririi penale, inculpatul respectiv a dat o declarație în calitate de inculpat, abordând o atitudine de negare a faptei reținute în sarcina sa.

MĂSURI PROCESUALE:

La data de 07.04.2014 a fost înregistrată la  nivelul Direcției de Investigare a Infracțiunilor de Criminalitate și Terorism – Biroul Teritorial Olt, plângerea penală formulată de A.N.A.F. – D.G.R.F.P. Craiova – A.J.F.P. Olt  , fiindu-i atribuit numărul de dosar penal unic , cu privire la săvârșirea de către Y1 a infracțiunii de evaziune fiscală, faptă prev. de art. 9 alin.1 lit. c din Legea 241/2005, în referire la contractele încheiate cu societățile Y2 MANAGEMENT S.R.L., Y21, Y2 și Y2. 
Prin ordonanța nr.din data de 07.04.2014 emisă de Direcția de Investigare a Infracțiunilor de Criminalitate și Terorism – Biroul Teritorial Olt, s-a dispus începerea urmăririi penale in rem cu privire la infracțiunile de constituirea unuigrup infracțional organizat prev. de art. 367 C.p., evaziune fiscală prev. de art.9 din Legea nr. 241/2005 și gestiune frauduloasă prev. de art. 242 alin. 1-3 C.p.
Prin ordonanța nr.din data de 28.12.2015 emisă de Direcția de Investigare a Infracțiunilor de Criminalitate și Terorism – Biroul Teritorial Olt, s-a dispus extinderea urmăririi penale cu privire la infracțiunile de spălare a banilor, prev. de art. 29 alin. 1 lit.a, b și c din Legea nr. 656/2002, instigare la spălare de bani prev. de art. 47 C.p. raportat la art. 29 alin. 1 lit. a, b și c din Legea nr. 656/2002, instigare la evaziune fiscală prev. de art. 47 C.p. raportat la art. 9 alin. 1 lit. a, b și alin. 3 din Legea nr. 241/2005, abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave, prev. de art. 297 alin. 1 C.p. combinat cu art. 308 și art. 309 C.p., instigare la abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave, prev. de art. 47 C.p. raportat la art. 297 alin. 1 C.p. combinat  cu art. 308 și art. 309 C.p., complicitate la abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave prev. de art. 48 C.p. raportat la art. 297 alin. 1 C.p. combinat cu art. 308 și art. 309 C.p., delapidare cu consecințe deosebit de grave prev. de art. 295 alin. 1 C.p. combinat cu art. 308 și art. 309 C.p., instigare la delapidare cu consecințe deosebit de grave prev. de art. 47 C.p. raportat la art. 295 alin. 1 C.p. combinat cu art. 308 și art. 309 C.p., complicitate la delapidare cu consecințe deosebit de grave, prev. de art. 48 C.p.. raportat la art. 295 alin. 1 C.p combinat cu art. 308 și art. 309 C.p., fals în înscrisuri sub semnătură privată prev. de art. 322 C.p. și uz de fals prev. de art. 323 C.p.
Prin ordonanța nr. din data de 06.06.2016 emisă de Direcția de Investigare a Infracțiunilor de Criminalitate și Terorism – Biroul Teritorial Olt, s-a dispus extinderea urmăririi penale cu privire la infracțiunile de constituireaunui grup infracțional organizat prev. de art. 367 alin 1 și 2 C.p., evaziune fiscală prev. de art. 9 alin. 1 lit. a și b și alin. 3 din Legea nr. 241/2005 și spălare a banilor prev. de art. 29 alin. 1 lit. a, b și c din Legea nr. 656/2002, în referire la societățile Y15 SI Y27
Prin ordonanța nr. din data de 05.09.2018 emisă de Direcția de Investigare a Infracțiunilor de Criminalitate și Terorism – Biroul Teritorial Olt, s-a dispus extinderea urmăririi penale cu privire la infracțiunile de constituireaunui grup infracțional organizat prev. de art. 367 alin 1 și 2 C.p., delapidare cu consecințe deosebit de grave în formă continuată prev. de art. 295 alin. 1 C.p. raportat la art. 308 și art. 309 C.p. cu aplicarea art. 35 alin. 1 C.p. și spălare a banilor în formă continuată  prev. de art. 29 alin. 1 lit. a, b și c din Legea nr. 656/2002 cu aplicarea art. 35 alin. 1 C.p.,în dauna persoanelor vătămate S.C. Astra Vagoane SA  și Y15 S.A. Drobeta Turnu Severin.

.
.
.

MĂSURI PREVENTIVE:

În cursul efectuării urmăririi penale în cauză  au fost dispuse următoarele măsuri preventive:
Prin Ordonanța Parchetului de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție – D.I.I.C.O.T. – Biroul Teritorial Olt din data de 27.04.2016 s-a dispus reținerea inculpatuluiX1 pentru o perioadă de 24 de ore.
Prin Ordonanța Parchetului de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție – D.I.I.C.O.T. – Biroul Teritorial Olt din data de 28.04.2016 s-a dispus reținerea inculpatei X2 pentru o perioadă de 24 de ore.
Prin Ordonanța Parchetului de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție – D.I.I.C.O.T. – Biroul Teritorial Olt din data de 27.04.2016 s-a dispus reținerea inculpatei X3pentru o perioadă de 24 de ore.
Prin Ordonanța Parchetului de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție – D.I.I.C.O.T. – Biroul Teritorial Olt din data de 27.04.2016 s-a dispus reținerea inculpatuluiX4pentru o perioadă de 24 de ore.
Prin Încheierea nr. 36 din data de 28.04.2016 emisă de Tribunalul Olt-Secția Penală s-a respins propunerea de arestare preventivă a inculpaților și s-a dispus luareamăsurii preventive a controlului judiciar pe o durată de 60 de zile, de la data de 28.04.2016 până la data de 26.06.2016 față de inculpații X1, X3, și X4, iar în ceea ce o privește pe inculpata X2de la data de 29.04.2016  până la data de 27.06.2016.  
Măsurile preventive au fost ulterior prelungite succesiv (de fiecare dată pe o durată de 60 zile), după cum urmează :
1.pentru inculpat X1pentru perioada 27.06.2016 - 21.08.2017;
2.pentru inculpataX2pentru perioada 28.06.2016 - 22.08.2017;
3.pentru inculpat X4 pentru perioada 27.06.2016 - 21.08.2017;
4.pentru inculpat X3pentru perioada 27.06.2016 - 21.08.2017.
 ***                                                   
Întrucât în cauză au fost respectate dispoziţiile legale care garantează aflarea adevărului, urmărirea penală este completă, existând probele necesare şi legal administrate:
I.	În baza art. 327 lit. a C.p.p.,
II.În baza art. 314 alin. 1 lit. a C.p.p., art. 315 alin. 1 lit. b C.p.p. rap. la art. 16 lit.b teza I, c și f C.p.p., 
III.În bazaart.46 din C.p.p. rap. la art. 63 alin.1 C.p.p., art.36 alin.1 lit.c1 C.p.p., art.41 alin.1 lit.a C.p.p., art.11 alin.1 din O.U.G. nr.78/2016 aprobată prin Legea nr.120/2018 rap. la art.50 C.p.p. respectiv art.58 C.p.p,
IV.În baza art.315 alin.2 lit.a C.p.p. și art. 330 C.p.p.,
A. DISPUN:

I.Trimiterea în judecată a:

1.inculpatuluiX1:

- gestiune frauduloasă în formă continuată prev. de art.242 alin.1, 2 și 3 C.p. cu aplic. art.35 alin.1 C.p. (7 acte materiale) și art.5 C.p., 

- instigare la evaziune fiscală în formă continuatăprev. de art.47 C.p. rap. la art.9 alin.1 lit.a și alin.3 din Legea nr.241/2005 cu aplic. art.35 alin.1 C.p. (2 acte materiale),

- complicitate la delapidare cu consecințe deosebit de graveîn formă continuatăprev.de art.48 C.p. rap. laart.295 alin.1 C.p.rap. laart.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (2 acte materiale) și art.5 C.p.,

- spălare a banilor  în formă continuatăprev. de art.49 alin.1 lit.a  din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (2 acte materiale),

- constituirea unui grup infracțional organizat prev. deart.367 alin.1, 3 și 6 C.p. (raportat la intervalul 2013-2015), 

- delapidare cu consecințe deosebit de graveîn formă continuatăprev.deart.295 alin.1 C.p.rap. laart.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (13 acte materiale),

-spălare a banilor  în formă continuatăprev. de art.49 alin.1 lit.a și b din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (25 de acte materiale),

Toate cu aplicarea art.38 alin.1 C.p.
2.inculpateiX2:
-complicitate lagestiune frauduloasă în formă continuată prev. de art.48 alin.1 C.p. rap la art.242 alin.1, 2 și 3 C.p. cu aplic. art.35 alin.1 C.p. (5 acte materiale) și art.5 C.p..
3.inculpateiX3:
- evaziune fiscală în formă continuatăprev. de art.9 alin.1 lit.a și alin.3 din Legea nr.241/2005 cu aplic. art.35 alin.1 C.p. (2 acte materiale),
- constituirea unui grup infracțional organizat prev. deart.367 alin.1, 3 și 6 C.p.,
- complicitate la delapidare cu consecințe deosebit de graveîn formă continuatăprev.de art.48 C.p. rap. laart.295 alin.1 C.p.rap. laart.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (13 acte materiale),
Toate cu aplicarea art.38 alin.1 C.p.
4.inculpatuluiX4:

-  constituirea unui grup infracțional organizat prev. deart.367 alin.1, 3 și 6 C.p. (raportat la intervalul 2013-2015),

- complicitate la delapidare cu consecințe deosebit de graveîn formă continuatăprev.de art.48 C.p. rap. laart.295 alin.1 C.p.rap. laart.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (4 acte materiale),

- complicitate laspălare a banilor  în formă continuatăprev. de art.48 C.p. rap. la art.49 alin.1 lit.a și b din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (14 acte materiale),
Toate cu aplicarea art.38 alin.1 C.p.
5.inculpatului X5:
- complicitate la delapidare cu consecințe deosebit de graveîn formă continuatăprev.de art.48 C.p. rap. laart.295 alin.1 C.p.rap. laart.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (2 acte materiale) și art.5 C.p.,
-spălare a banilor  în formă continuatăprev. de art.49 alin.1 lit.a din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (3 acte materiale),
- constituirea unui grup infracțional organizat în forma aderării prev. deart.367 alin.1, 3 și 6 C.p.,
- complicitate la delapidare în formă continuatăprev.de art.48 C.p. rap. laart.295 alin.1 C.p.rap. laart.308 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (6 acte materiale),
-spălare a banilor  în formă continuatăprev. de art.49 alin.1 lit.a și b din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (11 acte materiale),
Toate cu aplicarea art.38 alin.1 C.p.
7.inculpatei X6:
-gestiune frauduloasă în formă continuată prev. de art.242 alin.1, 2 și 3 C.p. cu aplic. art.35 alin.1 C.p. (4 acte materiale) și art.5 C.p.
și
8.inculpatuluiX7:
- delapidare cu consecințe deosebit de graveprev.deart.295 alin.1 C.p.rap. laart.308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic. art.5 C.p..

II.Clasarea cauzei faţă deinculpatul X1, sub aspectul săvârşirii infracţiunilor deconstituirea unui grup infracţional organizat prev. de art. 367 alin. 1, 3 şi 6 C.p. cu aplic.art.5 C.p. (raportat la intervalul 2006-2012), spălare a banilor prev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019 cu aplic. art.35 alin.1 C.p., instigare la infracțiunea de spălare a banilor prev. de art.47 C.p. rap.la art.49 alin.1 lit.a din Legea nr.129/2019 cu aplic. art.35 alin.1 C.p.-4 infracțiuni, instigare la evaziune fiscală prev. de art.47 C.p. rap. la art.9 alin.1 lit.a și b și alin.3 din Legea nr.241/2005 – 2 infracțiuni respectiv instigare la abuz în serviciu cu consecințe deosebit de graveprev. de art.47 C.p. rap. la art.297 alin.1 C.p. comb. cu art.308 C.p. și art. 309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. – 5 infracțiuni.
III.Clasarea cauzei faţă deinculpata X2, sub aspectul săvârşirii infracţiunilor deconstituirea unui grup infracţional organizat prev. de art. 367 alin. 1, 3 şi 6 C.p. cu aplic.art.5 C.p. (raportat la intervalul 2006-2012),spălare a banilor prev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019 cu aplic. art.35 alin.1 C.p.,instigare la evaziune fiscală prev. de art.47 C.p. rap. la art.9 alin.1 lit.a și b și alin.3 din Legea nr.241/2005 – 2 infracțiuni șiabuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave prev. de art.297 alin.1 C.p. comb. cu art.308 C.p. și art. 309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p.
IV.Clasarea cauzei faţă deinculpata X3sub aspectul săvârşirii infracţiunilor despălare a banilor prev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019 cu aplic. art.35 alin.1 C.p.,abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave prev. de art.297 alin.1 C.p. comb. cu art.308 C.p. și art. 309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p., fals în înscrisuri sub semnătură privată prev. de art.322 C.p. și uz de fals prev. de art.323 C.p.
V.Clasarea cauzei faţă deinculpatulX4, sub aspectul săvârşirii infracţiunilor deconstituirea unui grup infracţional organizat prev. de art. 367 alin. 1, 3 şi 6 C.p. cu aplic.art.5 C.p. (raportat la intervalul 2006-2012),complicitate la gestiune frauduloasă prev. de art.26 rap. la art.214 alin.1 și 2 din Codul penal anterior din 1968,spălare a banilor prev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019 cu aplic. art.35 alin.1 C.p. și complicitate la abuz în serviciuprev. de art.48 C.p. rap. la art.297 alin.1 C.p.
VI.Clasarea cauzei faţă deinculpata X6,sub aspectul săvârşirii infracţiunii deconstituirea unui grup infracţional organizat în forma aderării prev. de art. 367 alin. 1 şi 2 C.p. cu aplic.art.5 C.p. (raportat la intervalul 2010-2012).
VII.Clasarea cauzei faţă deinculpatulX8, sub aspectul săvârşirii infracţiunilor deconstituirea unui grup infracţional organizat în forma aderării prev. de art. 367 alin. 1 şi 2 C.p. cu aplic.art.5 C.p.,abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave prev. de art.297 alin.1 C.p. comb. cu art.308 C.p. și art. 309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p.,evaziune fiscală prev. de art.9 alin.1 lit.a și b și alin.3 din Legea nr.241/2005 și complicitate lagestiune frauduloasă prev. de art.48 alin.1 C.p. rap la art.242 alin.1 și 3 C.p. cu aplic. art.35 alin.1 C.p. și art.5 C.p..
VIII.Clasareacauzei faţă desuspectaX11,sub aspectul săvârșiriiinfracțiunilor de constituirea unui grup infracțional organizat prev.de art.367 alin.1 și 2 C.p., instigare la gestiune frauduloasă prev.de art.47 C.p.rap. la art.242 alin.1,2 și 3 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p., instigare la delapidare cu consecințe deosebit de grave prev. de art.47 C.p. rap la  art.295 alin.1 C.p. comb. cu art.308 C.p. și art.309 C.p.cu aplic.art.35 alin.1 C.p., instigare la abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave  prev. de art.47 C.p. rap. la art.297 alin.1 C.p. comb. cu art.308 C.p. și art.309 C.p.cu aplic.art.35 alin.1 C.p. - 3 infracțiuni, spălare a banilor prev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. respectiv instigare la spălare a banilor  prev. de art.47 C.p. rap. la art.49 alin.1 lit.a din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. – 6 infracțiuni.
IX.Clasarea cauzei faţă de suspectul X10,sub aspectul săvârșiriiinfracțiunilor deconstituirea unui grup infracţional organizat în forma aderării prev. de art. 367 alin. 1 şi 2 C.p. cu aplic.art.5 C.p., complicitate lagestiune frauduloasă prev. de art.48 alin.1 C.p. rap la art.242 alin.1 și 3 C.p. cu aplic. art.35 alin.1 C.p. și art.5 C.p. și abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave prev. de art.297 alin.1 C.p. comb. cu art.308 C.p. și art. 309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p.
X.Clasarea cauzei faţă de suspectul M20,sub aspectul săvârșiriiinfracțiunilor deconstituirea unui grup infracţional organizat în forma aderării prev. de art. 367 alin. 1 şi 2 C.p. cu aplic. art.5 C.p., complicitate lagestiune frauduloasă prev. de art.48 alin.1 C.p. rap la art.242 alin.1 și 3 C.p. cu aplic. art.5 C.p. și spălare a banilor prev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p.
XI.Clasarea cauzei faţă de suspectul M19,sub aspectul săvârșiriiinfracțiunilor deconstituirea unui grup infracţional organizat în forma aderării prev. de art. 367 alin. 1 şi 2 C.p. cu aplic. art.5 C.p., complicitate lagestiune frauduloasă prev. de art.48 alin.1 C.p. rap la art.242 alin.1 și 3 C.p. cu aplic. art.5 C.p. și spălare a banilor prev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p.
XII.Clasarea cauzei faţă de suspectul X12, sub aspectul săvârșiriiinfracțiunilor deconstituirea unui grup infracţional organizat în forma aderării prev. de art. 367 alin. 1 şi 2 C.p. cu aplic. art.5 C.p. și spălare a banilor prev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019.
XIII.Clasarea cauzei faţă de suspectulM3sub aspectul săvârșiriiinfracțiunilor decomplicitate lagestiune frauduloasă prev. de art.48 alin.1 C.p. rap la art.242 alin.1 și 3 C.p. cu aplic. art.35 alin.1 C.p. și art.5 C.p. și abuz în serviciu cu consecințe deosebit de grave prev. de art.297 alin.1 C.p. rap. la art.308 C.p. și art. 309 C.p.
XIV.Clasarea cauzei faţă de suspectul Y83sub aspectul săvârșiriiinfracțiunilor dedelapidare prev. de art.295 C.p. rap. la art.308 C.p. și abuz în serviciu prev. de art.297 alin.1 C.p. rap. la art.308 C.p.
XV.Clasarea cauzei faţă de suspectul Y80sub aspectul săvârșiriiinfracțiunilor dedelapidare prev. de art.295 C.p. rap. la art.308 C.p. și abuz în serviciu prev. de art.297 alin.1 C.p. rap. la art.308 C.p.
XVI.Clasarea cauzei faţă de suspecta Y79sub aspectul săvârșiriiinfracțiunilor dedelapidare prev. de art.295 C.p. rap. la art.308 C.p. și abuz în serviciu prev. de art.297 alin.1 C.p. rap. la art.308 C.p.
XVII.Clasarea cauzei faţă deX9sub aspectul săvârșiriiinfracțiunii degestiune frauduloasă în formă continuată prev. de art.242 alin.1, 2 și 3 C.p. cu aplic. art.35 alin.1 C.p.  și art.5 C.p.
XVIII.Disjungerea cauzei și declinarea competenței de soluționare a dosarului nou format în favoarea Parchetului de pe lângă Tribunalul Olt în vederea continuării cercetărilor sub aspectul săvârșirii infracțiunii prev. de art.9 alin.1 lit.c și alin.3 din Legea nr.241/2005 cu aplic. art.5C.p. (raportat laînregistrarea în evidențele contabile ale Y1, în intervalul 2007-2012,defacturi fiscale nereale  privind servicii de management și consultanță emise de firma intra-grupY2).
XIX.Disjungerea cauzeiși continuarea cercetărilor de către D.I.I.C.O.T.-Structura Centrală într-un dosar penal separatsub aspectul săvârșiriiinfracțiunilor de constituirea unui grup infracțional organizat prev. de art.367 alin.1 și 2 C.p., evaziune fiscală prev. de art.9 alin.1 lit.a și b și alin.3 din Legea nr.241/2005, delapidare cu consecințe deosebit de grave în formă continuată prev. de art.295 alin.1 C.p. rap. la art. 308 C.p. și art.309 C.p. cu aplic.art.35 alin.1 C.p. și spălare a banilor în formă continuată  prev. de art.49 alin.1 lit.a, b și c din Legea nr.129/2019 cu aplic.art.35 alin.1 C.p. (în dauna persoanelor vătămate PV2  şi PV1).
B.PROPUN:

Menţinerea măsurilor asigurătorii dispuse în cauză faţă de inculpaţiiX1, X3, X4, X6 și X5luate prin ordonanţa procurorului din data de 01.07.2020(menținute în cursul urmăririi penale prin ordonanțele din 01.03.2021, 11.08.2021 și 19.01.2022).

În baza art.38 alin.1 lit.d C.p.p. (raportat la calitatea de avocați a inculpaților X5 și X6) şi art. 41 alin.1 lit.a şi art.329 C.p.p., dosarul cauzei se trimite spre soluţionare CURȚII DE APEL BUCUREȘTI, urmând a fi citaţi:

INCULPAŢI:
X1 –;
X2 –;
X3  –;
X4 -;
X5 –;
X6 –;
X7 –.

PĂRȚI CIVILE:
P1– .
P2 -  ;
P3-;
P4  -  ;
P5 –;
P6  -.

MARTORI :
M1  -;
M2 –;
M3–;
M4 –;
M5 –;
M6 –;
M7 -;
M8 –;
M9 –;
M10 –;
M11 –;
M12 -;
M13  -;
M14 –;
M15 –;
M16 –;
M17 –;
M18 –;
M19 –;
M20 –;
M21 –;
M22 -;
M23 –;
M24 –;
M25 –;
M26 –;
M27 –.

ALTE DATE:

InculpaţilorX1,X2, X3, X4, X5, X6 și X7le-au fost asigurate toate garanţiile procedurale privind exercitarea dreptului la apărare, inclusiv prin consultarea integrală a dosarului penal, precum şi prin asistarea de către apărătorilor aleşi, cu delegaţii la dosar, la actele de urmărire penală efectuate.
În baza art.274 alin.2 C.p.p. se stabilesc cheltuieli judiciare în cuantum total de 190.000 lei ce urmează a fi suportate de inculpaţiiX1 (30.000 lei),X2 (30.000 lei), X3 (30.000 lei), X4 (30.000 lei), X5 (30.000 lei), X6 (30.000 lei)șiX7(10.000 lei).