EXTRAS
(formă anonimizată)

R E C H I Z I T O R I U
Anul 2018, luna 04, ziua 16

(…), procuror în cadrulParchetului de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie - Secţia de urmărire penală şi criminalistică,
Examinând actele dosarului cu numărul de mai sus, (…)

EXPUN  URMĂTOARELE:

 Situația premisă:
 În 18 iulie 2001 și 25 mai 2002, Inspectoratul General al Politiei Române a fost sesizat de Ministerul Culturii în legătură cu depistarea pe piața internațională a antichităților a unor artefacte de valoare excepțională, provenind din siturile Rezervației arheologice a Munților Orăștiei. De asemenea, în aceeași perioadă investigațiile jurnalistice au relevat activitățile de braconaj arheologic desfășurate în siturile arheologice privind tezaure monetare și artefacte dacice din aur și argint.
În urma anchetei penale efectuate privind aspectele sesizate a rezultat faptul că, în perioada 1998 — iunie 2007, trei grupări infracționale au sustras tezaure alcătuite din monede de aur și argint  de tip Lysimach, monede Koson și denari romani precum și brățări multispiralice din aur aparținând culturii dacice. Unele dosare au fost definitiv soluționate, iar altele se află în diverse stadii procesuale la Judecătoria Hunedoara, Tribunalul Hunedoara și Curtea de Apel Alba Iulia. 
A fost probată astfel, conform unor hotărâri judecătorești definitive, o amplă activitate de braconaj arheologic în siturile arheologice, clasate monument istoric, ale Rezervației Arheologice din Munții Orăștiei. Activitatea infracțională a constat în localizarea și sustragerea unor tezaure antice aparținând Patrimoniului Cultural Național și reciclarea acestora pe piața internațională, prin filiere specializate în traficul cu bunuri culturale. 
Artefactele sustrase au fost vândute la diverse case de licitații din Germania (…), Austria (…), Spania (…) precum și din S.U.A. (…) etc. Intermedierea valorificării acestora a fost efectuată de persoane care și-au asumat rolul de spălători de bani și artefacte, respectiv (…), (….) etc. De regulă, artefactele au fost primite de la cetățenii sârbi (…) care la rândul lor le dobândeau de la autorii infracțiunilor de furturi din siturile arheologice din Munții Orăștiei.
Organele judiciare au soluționat si au disjuns succesiv, următoarele cauze având ca obiect infracțiuni privind patrimoniul cultural național: 
Prin Decizia penală nr. 3152 din 17.12.2014 a Înaltei Curți de Casație și Justiție, dosar penal nr 41/97/2005, s-a dispus condamnarea definitivă a inculpaților (…)ș.a. pentru sustragerea din siturile arheologice clasate monument istoric ale rezervației naturale Munții Orăștiei a unor bunuri arheologice aparținând patrimoniului cultural național și traficarea acestor bunuri prin intermediul unor filiere internaționale în vederea valorificării lor pe piața internațională de artefacte. Instanța supremă a reținut astfel sustragerea a 2 tezaure de brățări spiralice din aur alcătuite din 10 piese (Muchea Căprăreței), respectiv 5 piese (După Muchea Căprăreței – La Bazine). Au fost recuperate astfel 13 brățări multispiralice din aur aparținând civilizației dacice, unicate la nivel internațional. (…)
Prin Sentința penală nr. 875/2015 din 10.08.2015 a Judecătoriei Deva, dosar nr. 04652/221/2008* s-a dispus printre altele condamnarea inculpaților (…) ș.a. pentru sustragerea unor bunuri aparținând patrimoniului cultural național, aflate în situri arheologice clasate din Rezervația Munților Orăștie. În prezent cauza se află în apel, pe rolul Curții de Apel Alba Iulia. (….)
Prin Decizia penală nr. 1102/2016 a Curții de Apel Alba Iulia pronunțată în dosar penal nr. 7525/97/2012, instanța a dispus condamnarea definitivă a inculpaților (…) ș.a. pentru comiterea unor infracțiuni de spălare de bani și efectuare de operațiuni de export ilegal. Activitatea infracțională a fost desfășurată de aceștia în perioada 25.06.1999-01.10.2002 și a privit efectuarea unor operațiuni de export de bunuri culturale mobile fără certificat de export, aparținând Patrimoniului Cultural National, provenite din activități de detecții, săpături neautorizate și furt calificat din siturile arheologice clasate monument istoric ale Rezervației Arheologice din Munții Orăștiei și valorificării acestora pe piața internațională, prin ascunderea sau disimularea naturii ilicite a proveninței acestora.(…)
Prin Decizia penală nr. 50/2018 din 28.03.2018 pronunțată de Tribunalul Hunedoara în dosar penal nr. 1335/97/2017 s-a dispus, printre altele, condamnarea inculpatului (…) pentru săvârşirea infracţiunii continuate de spălare a banilor prev. de art. 29 alin.1 lit. a) şi c) din Legea nr. 656/2002, republicată, cu aplicarea art. 41 al. 2 din Codul penal din 1969 și art. 5 din Codul penal la o pedeapsă de 3 ani închisoare suspendată condiționat a executării pedepsei privind activitatea de spălare de bani având ca obiect două scuturi dacice și un lot de 145 de monede koson din aur. (…)
(…)

SITUAȚIA DE FAPT
1.	Reciclarea unei brățări multispiralice din aur, în greutate de 933,4 gr., sustrasă din Rezervația Arheologică din Munții Orăștie
La 20 martie 2010, organele judiciare române au fost sesizate (…) de către colecționarul bulgar (…) din Sofia, Republica Bulgaria, despre disponibilitatea acestuia din urmă a restituirii unei brățări plurispiralice din aur în greutate de 933,4 gr. sustrasă din situl arheologic Sarmizegetusa Regia. (…), în cursul lunii martie 2006, a cumpărat artefactul la expoziția (…) din Munchen, Germania de la (…), cetățean german de origine română. Colecționarul bulgar a aflat ulterior că artefactul aparține unui tezaur sustras, pus în urmărire internațională prin Interpol de către autoritățile române, manifestându-și intenția de a coopera în vederea restituirii. 
Brățara plurispiralică din aur a fost predată autorităților judiciare române la 9 mai 2011, în baza unei despăgubiri acordate în condițiile Convenției U.N.I.D.R.O.I.T., aflându-se în prezent în custodia Muzeului Național de Istorie a României din București. (…)
(…)
Brățara plurispiralică din aur a fost predată autorităților române, fiind supusă unei expertize, alături de alte artefacte recuperate. (…)
(…) s-a concluzionat faptul că brățara examinată a fost excavată ilegal și sustrasă din siturile arheologice monument istoric ale Munților Orăștie, situri clasate în patrimoniul mondial UNESCO, artefactul aparținând Patrimoniului cultural național, categoria Tezaur. 
(…)
Piesa a reprezentat a 13-a brățară recuperată de autoritățile române, stabilind că, similar celor 12 brățări plurispiralice din aur expertizate anterior, locul de proveniență este spațiul Daciei preromane, mai precis centrul regatului dac situat în Munții Orăștiei, aparținând unui tezaur regal ascuns în împrejurimile Sarmizegetusei Regia, capitala Daciei. 

2.	Activitatea privind 24 acte materiale de reciclare a unor loturi monetare aparținând patrimoniului național
În urma actelor de cercetare penală efectuate în cauză s-a stabilit faptul că inculpatul (…) și-a început activitatea de comerț cu monede în Germania începând cu anul 1989. (…)
Inculpatul (…)vinde monede, identificate ca aparținând tezaurelor sustrase, pe platforma de internet (…), emițând facturi pe numele societății (…),(…), folosind adresa (…), Austria. Aceasta este folosită ca o firmă ”paravan”  fiindcă o astfel de societate nu apare înregistrată în registrul de comerț al Austriei, iar în urma activității comerciale desfășurate nu plătește taxe sau impozite în Austria. (…)
Tipologia monedelor ce formează obiectul tranzacțiilor menționate anterior reprezintă emisiuni monetare cunoscute în literatura arheologică de specialitate ca fiind emisiuni și/sau tipuri monetare care au circulat pe teritoriul actual al României sau sunt caracteristice antichității, în acest spațiu geografic putând  proveni în mod exclusiv din siturile arheologice protejate de lege de pe teritoriul României. 
Depunerile de pe sol sau de calciu de carbonat de calciu pe loturile monetare atestă faptul că acestea pot proveni doar din excavații recente din siturile arheologice românești și, prin urmare, din comiterea infracțiunilor de furturi de bunuri culturale, ca urmare a detecțiilor neautorizate și săpăturilor efectuate. Astfel de bunuri culturale se regăsesc exclusiv în zone arheologice protejate, neputând aparține unor colecții private legale în contextul depunerilor de sol prezente pe suprafața acestora. 
Tipurile monetare identificate prin facturile anterioare au fost recuperate de autoritățile judiciare și în alte cauze penale, unele soluționate definitiv iar altele aflate în curs de soluționare, în urma expertizelor efectuate stabilindu-se că provenind din tezaure monetare sustrase din siturile arheologice românești. 
(…)
3.	Dobândirea și deținerea unui lot de artefacte, în vederea reciclării pe piața de antichități, cunoscând că acestea provin din săvârșirea de infracțiuni. 
(…), s-a stabilit faptul că 18 obiecte de podoabă dacice de argint, 23 monede geto-dacice ce fac parte din cel puțin patru tezaure monetare dispersate, un lot de 473 monede de argint romane republicane și de imitație dacică a acestora, precum și 10 artefacte arheologice din ceramică sau piatră provin din săpături de pe teritoriul României (…). 
	(…), s-a dispus indisponibilizarea artefactelor cu privire la care s-a stabilit că provin de pe teritoriul României, respectiv: 
-	Brățară simplă, realizată dintr-o bară masivă de argint cu profil oval, aplatizată prin ciocănire, decorată cu capete stilizate de lupi și decor punctat. (…);
-	Brățară simplă, realizată dintr-o bară masivă de argint cu profil circular, cu capetele petrecute și răsucite, în partea stângă, 22 spire, în partea dreaptă, 23 spire. (…);
-	Brățară simplă, realizată dintr-o bară masivă de argint cu profil circular, subțiat la capete, cu capetele petrecute și răsucite, în partea stângă, 7 spire, în partea dreaptă, 9 spire. (…);
-	Brățară simplă, realizată dintr-o bară masivă de argint cu profil oval, aplatizat prin ciocănire, subțiat la capete, cu capetele petrecute și răsucite, în partea stângă, 13 spire, în partea dreaptă, 14 spire. (…);
-	Brățară simplă, realizată dintr-o bară masivă de argint cu profil oval, aplatizat prin ciocănire, subțiat la capete, cu capetele petrecute și răsucite, decorată cu 91 verigi simple sau cu capetele răsucite, în partea stângă, 15 spire, în partea dreaptă, 15 spire. (…);
-	Brățară simplă, realizată dintr-o bară masivă de argint cu profil oval, aplatizat prin ciocănire, subțiat la capete, cu capetele petrecute și răsucite, decorată cu 27 verigi simple, în partea stângă, 10 spire, în partea dreaptă, 9 spire. (…);
-	Brățară simplă, realizată dintr-o bară masivă de argint cu profil oval, aplatizat prin ciocănire, subțiat la capete, cu capetele petrecute și răsucite, decorată cu 125 verigi simple sau cu capetele răsucite, în partea stângă, 11 spire, în partea dreaptă, 11 spire. (…);
-	Colier cu pandantiv în formă de “cuie”, realizată dintr-un lanț de zale, din sârmă de argint împletită și tuburi din tablă de argint sudate, decorat cu un pandantiv alcătuit dintr-o verigă cu capetele răsucite, de care sunt atașate opt pandantive în formă de “cui”, în partea stângă a verigii, 7 spire, în partea dreaptă, 19 spire. (…);
-	3 piese tip verigă cu capetele răsucite, în partea stângă a verigii, 7 spire, în partea dreaptă, 9 spire. Piesele sunt doar o parte a unei podoabe compozite, colier, centură sau brățară. (…);
-	Verigă cu capetele răsucite, având încă atașate trei fragmente de verigi. Piesa este doar o parte a unei podoabe compozite, colier, centură sau brățară. (…);
-	4 piese reprezentând fibulă în formă de linguriță cu piciorul ajurat (tip Neuheim), fragmentară, cu resortul lipsă. (…);
-	Pinten, fragmentar, cu butonul de la extremitatea stângă lipsă. (…);
-	Pinten, fragmentar, se păstrează doar un butonul de la extremitatea acestuia. (…);
-	Monedele geto-dacice ce fac parte din cel puțin patru tezaure monetare dispersate. (…);
-	Monedele de argint romane republicane și imitația dacică turnată a acestora care provin dintr-un singur tezaur, localizat în zona Sarmizegetusei Regia, capitala Regatului Dacic. (…);
-	10 artefacte arheologice din ceramică sau piatră ce pot proveni de pe teritoriul României. (…).
Podoabele dacice de argint (…) fac parte, cu certitudine, dintr-un singur tezaur, databil spre sfârșitul secolului I p. Chr. astfel cum o relevă patina lor comună, resturile de sol de o culoare gălbuie și de consistență identică, stilul și tehnica de execuție. Piesele de podoabă individuale ale acestui tezaur prezintă similitudini cu exemplare identice descoperite în Transilvania, Oltenia, Banat și chiar Muntenia, cele mai multe similitudini sunt oferite de piesele din tezaure din Transilvania de Sud-Vest, Oltenia și Banat.   
(…)
Monedele geto-dacice (…) fac parte din cel puțin patru tezaure monetare dispersate, astfel: un tezaur dintr-o localitate din Banat (…), un tezaur dintr-o localitate din nord-vestul Transilvaniei (…), un tezaur dintr-o localitate situată în sud-estul Munteniei, jud. Călărași sau sud-vestul Dobrogei jud. Constanța (…), și tezaurul dintr-o localitate din estul Moldovei jud. Vaslui, Iași (…). 
Podoabele de argint dacice și monedele geto-dacice poartă pe suprafața lor urme de sol și alți compuși rezultați din interacțiunea artefactelor cu solul, indicând scoaterea lor recentă din contextul arheologic. Piesele descrise mai sus, reprezintă doar mici fragmente din tezaure mai mari, de zeci sau sute de exemplare. 
Monedele de argint romane republicane și imitația dacică turnată a acestora, (…) provin dintr-un singur tezaur. Structura cronologică a lotului, ca și prezența unei imitații dacice turnate a denarilor romani republicani este identică cu cea a majorității tezaurelor de denari romani republicani proveniți din România, mai ales a celor descoperiți în Transilvania de Sud-Vest, inclusiv în zona Sarmizegetusei Regia, capitala Regatului Dacic. Cu siguranță, lotul păstrat nu mai constituie întregul tezaur. 
Lotul de monede romane republicane prezintă analogii cu fragmentele de tezaure similare sustrase și ulterior recuperate de organele de anchetă judiciară, fiind în prezent depuse la Muzeul Național al Unirii din Alba Iulia. 
Artefactele arheologice din ceramică sau piatră (…) pot proveni de pe teritoriul României. Pe toate artefactele arheologice din ceramică și piatră se păstrează, de asemenea, depuneri de calcar și alți compuși chimici, rezultați din contactul cu solul. 
Toate piesele metalice, podoabe sau monede, indisponibilizate de autoritățile judiciare austriece poartăurmele unor operațiuni de curățare mecanice, mai mult sau mai puțin intensive. Pe podoabele dacice de argint (…), ca și pe monedele geto-dacice (….) se păstrează urme de sol și a altor depuneri rezultate din șederea acestora, vreme îndelungată, în sol. 
Expertul precizează că atât tezaurele dacice de podoabe de argint, cât și tezaurele monetare geto-dacice, precum și cele alcătuite din denari romani republicani sau imitații dacice ale acestora, prin valoarea lor istorico-documentară, cât și prin raritatea lor pot fi clasate în categoria Tezaur a patrimoniului cultural național. 
Piesele expertizate au fost evaluate, stabilindu-se faptul că valoarea totală a tezaurelor monetare geto-dacice și cele formate din denari romani republicani sau imitații dacice ale acestora este de 66.740 Euro, iar valoarea totală a podoabelor de argint este de 65.985 Euro.
Tezaurul provine din comiterea unor infracțiuni, acestea fiind sustrase din siturile arheologice de pe teritoriul României, provenind din excavații recente astfel cum o relevă urmele recente de sol de pe o parte din piese sau urmele de curățare mecanică specifice procesului de pregătire a pieselor spre vânzarea acestora, prin înlăturarea urmelor recente de pământ de pe suprafața acestora cu scopul de a nu trăda proveniența lor ilicită unor persoane cu cunoștințe specifice în domeniu.
(…)
4.	Sursa ilicită de proveniență a monedelor și a artefactelor colectate de inculpați
(…)

5.	Legătura cu condamnatul (…), intermediar de artefacte sustrase
(…)

ÎN DREPT
Fapta inculpatului (…) care, în baza unei rezoluții infracționale unice, în perioada 2005 – 30 iunie 2015, prin ascundereasau disimularea adevăratei naturi a provenienței și a proprietății bunurilor, cunoscând că acestea provin din săvârșirea de infracțiuni, adobândit, deținut și transferat prin vânzare: 
1.	o brăţară multispiralică din aur, sustrasă din situl arheologic Sarmizegetusa Regia, dobândită în cursul anului 2005 de la (...) și tranzacționată ulterior în martie 2006 (...), colecţionar bulgar, pentru suma de 62.000 Euro, fiind prezentată cumpărătorului ca aparținând unei colecții private, având o origine licită;
2.	un lot de monede printre care și Lysimach tranzacționat către (…), pentru suma de 6.870 Euro, (…); 
3.	un lot de 16 Solidi Iustinianians tranzacționat către (…), pentru suma de 10.000 Euro, (…);
4.	2 stateri de aur tip Lysimach tranzacționat către (…), pentru suma de 2.410,40 Euro, (…); 
5.	un lot de 138 stateri Lysimach tranzacționat către (…), pentru suma de 28.290 Euro, (…); 
6.	un lot de 3 denari romani republicani tranzacționat către (…), pentru suma de 615 Euro, (…); 
7.	un lot de 2 denari romani republicani tranzacționat către (…), pentru suma de 315 Euro, (…);
8.	un lot de 1066 denari romani tranzacționat pentru suma de 9.405,30 Euro către (…); 
9.	un stater de aur tip Lysimach tranzacționat către (…), pentru suma de 1.175 Euro, (…); 
10.	un stater de aur tip Lysimach tranzacționat către (…), pentru suma de 575 Euro, (…); 
11.	un lot de 3 denari romani republicani tranzacționat către (…) pentru suma de 540 Euro, (…); 
12.	un lot de 4 denari romani republicani tranzacționat către (…) pentru suma de 495 Euro, (…); 
13.	un stater de aur tip Lysimach tranzacționat către (…), pentru suma de 1.190 Euro (…); 
14.	un stater de aur tip Lysimach tranzacționat către (…), pentru suma de 1.225,70 Euro, (…); 
15.	un lot de 153 Lysimach tranzacționat către (…), pentru suma de 3.210 Euro, (…); 
16.	un stater de aur tip Lysimach tranzacționat către (…), pentru suma de 1.229,10 Euro, (…); 
17.	un lot de 5 tetadrahme tranzacționat către (…), pentru suma de 1.515 Euro, (…); 
18.	un lot de 5 denari romani republicani tranzacționat către (…), pentru suma de 307 Euro, (…); 
19.	un stater de aur tip Lysimach tranzacționat către (…), pentru suma de 1.290 Euro, (…); 
20.	un lot de 6 denari romani republicani tranzacționat către (…), pentru suma de 365 Euro, (…); 
21.	o drahmă est celtică tranzacționată către (…), pentru suma de 144,20 Euro, (…); 
22.	un denar roman republican tranzacționat către (…), pentru suma de 70 Euro, conform facturii nr. (…); 
23.	un denar roman republican tranzacționat către (…), pentru suma de 72 Euro, (…); 
24.	Un denar roman republican tranzacționat către (…), pentru suma de 391,40 Euro, (…); 
25.	un lot de 8 denari romani republicani tranzacționat către (…), pentru suma de 450 Euro, (…).
26.	a dobândit și deținut 18 obiecte de podoabă dacice de argint, 23 monedele geto-dacice ce fac parte din cel puțin patru tezaure monetare dispersate, un lot de 473 monede de argint romane republicane și a imitației dacică a acestora precum și 10 artefacte arheologice din ceramică sau piatră, cunoscând că provin din comiterea de infracțiuni de pe teritoriul României,
întrunesc elementele constitutive ale infracțiunii de spălare de bani în formă continuată prev. de art. 29 alin. 1 lit. a), b) și c) din Legea 656/2002, cu aplic art. 41 alin. 2 C. pen. 1969 (26 acte materiale), cu aplicarea art. 5 C.pen.

PROBLEME DE DREPT
1.	Infracțiunea de spălare de bani
Infracțiunea de spălare a banilor incriminată prin dispozițiile art. 29 alin. (l) din Legea nr. 656/2002 a fost săvârșită de către inculpat în modalitățile prevăzute de textul de incriminare, respectiv prin transferul de bunuri, cunoscând că provin din săvârșirea de infracțiuni, în scopul ascunderii sau a disimulării originii ilicite a acestor bunuri (art. 29 alin. 1, lit. a) din Legea nr. 656/2002), ascunderea ori disimularea adevăratei naturi a provenienței bunurilor cunoscând că bunurile provin din săvârșirea de infracțiuni (art. 29 alin. 1, lit. b) din Legea nr. 656/2002), precum și dobândirea și deținerea de bunuri, cunoscând că acestea provin din săvârșirea de infracțiuni (art. 29 alin. 1 lit. c) din Legea nr. 656/2002). 
Obiectul juridic al infracțiunii de spălare a banilor îl reprezintă relațiile sociale de tip patrimonial, care se nasc și se dezvoltă în legătură cu normala circulație a valorilor în cadrul circuitelor financiare, bancare, de credit de afaceri, iar valoarea socială ocrotită prin norma de incriminare o reprezintă derularea legală a fluxurilor de bunuri valori prin intermediul instituțiilor specializate (case de licitații, muzee, bănci etc.) împotriva acțiunilor ilicite de deturnare subminare a acestora, ca urmare a injectării de valori provenite din infracțiuni de furt calificat.
Obiectul juridic este unul complex, obiectul juridic principal constând în securitatea relațiilor sociale cu caracter patrimonial ce se desfășoară în cadrul sistemului economico-financiar și a altor activități vulnerabile de efectele dăunătoare ale câștigurilor obținute din comiterea de infracțiuni, dar și protejarea relațiilor sociale care asigură înfăptuirea justiției. 
Obiectul material al infracțiunii de spălare a banilor îl reprezintă bunurile arheologice și sumele rezultate din săvârșirea infracțiunii principale, care sunt supuse actelor de spălare. 
Subiecții activi ai faptei de spălare a banilor, au prestat servicii de „spălare de artefacte monede" sustrase în urma activității de braconaj arheologic.
Elementul material al laturii obiective a infracțiunii de spălare a banilor în prima variantă, prevăzută în art. 29 alin. (l) lit. a), constă în acțiunile de curățare-restaurare și ulterior transferare a bunurilor prin vânzare. Astfel cum s-a stabilit în cadrul expertizării artefactelor, toate piesele metalice, podoabe sau monede, poartă urmele unor operațiuni de curățare mecanice, mai mult sau mai puțin intensive, aceste operațiuni având ca scop îndepărtarea urmelor recente de sol ce se păstrează pe suprafața acestora ce ar releva faptul că artefactele provin din descoperiri recente, având o proveniență ilicită.
Transferul de bunuri desemnează acțiunea de transmitere a unui drept de proprietate sau a unor obligații de la inculpat la alte persoane, respectiv, trecerea dintr-o stare sau dintr-o parte în alta a unei valori, a unui bun sau a unui drept. Sunt asimilate transferului de bunuri actele de vânzare-cumpărare, având ca obiect artefacte arheologice, bunuri mobile ori imobile (inclusiv actele de donație). Acțiunile de transfer de bunuri sunt realizate de inculpați cu scopul evident al ascunderii, respectiv al disimulării originii ilicite a acestor bunuri, care provenind din siturile protejate, parte din ele având vizibile urme de sol, conform regimului juridic special, nu pot fi deținute de persoane fizice sau persoane juridice, altele decât instituțiile muzeale. În cazul variantei analizate, urmarea imediată constă în ascunderea sau disimularea originii ilegale a bunurilor arheologice transferate.
Elementul material al infracțiunii de spălare de bani în a doua variantă, prevăzută în art. 29 alin. (1) lit. b), constă în acțiunea de ascundere sau disimulare a naturii reale a proveninței, situării, dispoziției, circulației sau a proprietății bunurilor sau a drepturilor asupra acestora.
Acțiunea de ascundere nu presupune ascunderea fizică a bunurilor ci, împreună cu acțiunea de disimulare, presupune ansamblul de activități prin care se încearcă conferirea unei aparențe credibile de legalitate, a împrejurării că bunurile au fost dobândite dintr-o colecție legal deținută, în urma unor operațiuni legale. Astfel de operațiuni presupun inclusiv folosirea unor societăți comerciale sau persoane fizice autorizate, în cadrul cărora astfel de bunuri sunt tranzacționate alături de altele cu o proveniență licită, folosirea platformelor de internet în vederea tranzacționării acestora către persoane din țări diferite etc.
Elementul material al infracțiunii de spălare de banilor în a treia variantă, prevăzută în art. 29 alin. (1) lit. c), constă în acțiunea inculpatului de a dobândi sau deține bunuri ori sume de bani, cunoscând că acestea provin din săvârșirea de infracțiuni. Acțiunea de dobândire desemnează fapta de a deține cu orice titlu un bun din categoria celor precizate de lege, cunoscând că acestea provin din săvârșirea de infracțiuni. 
Raportat la asemănarea existentă între infracțiunea de spălare de bani comisă în varianta dobândirii și deținerii de bunuri cunoscând că acestea provin din comiterea de infracțiuni și infracțiunea de tăinuire, se constată că aceasta din urmă a fost incriminată în variante alternative similare.
Astfel, infracțiunea de tăinuire a fost incriminată de art. 221 C.pen. 1969 sub forma primirii și dobândirii unui bun cunoscând că bunul provine din săvârșirea unei fapte prevăzute de legea penală, dacă prin aceasta s-a urmărit obținerea pentru sine sau pentru altul, a unui folos material. Infracțiunea era inclusă în cadrul capitolului privind infracțiunilor contra patrimoniului.
Conform noii reglementări, infracțiunea de tăinuire incriminată de prevederile art. 270 alin. 1 C.pen., respectiv prin primirea sau dobândirea unui bun de către o persoană care fie a cunoscut, fie a prevăzut din împrejurările concrete că acestea provin din săvârșirea unor fapte prevăzute de legea penală, chiar fără a cunoaște natura acesteia. Infracțiunea a fost inclusă în capitolul privind infracțiunile contra înfăptuirii justiției, considerându-se că prin conținutul acesteia, fapta are impact în primul rând contra înfăptuirii actului de justiție prin împiedicarea sau îngreunarea identificării și recuperării bunurilor tăinuite. 
Chiar prin prisma întăririi asemănărilor între infracțiunea de spălare de bani sub modalitățile dobândirii și deținerii de bunuri provenite din infracțiuni și infracțiunea de tăinuire în forma noii reglementări, se constată faptul că acestea nu sunt identice, o majoră diferență între cele două infracțiuni constând în valoarea socială protejată de norma de incriminare. Astfel cum am arătat anterior, dacă infracțiunea de tăinuire oferă protecție patrimoniului sau înfăptuirii justiției,  infracțiunea de spălare de bani ocrotește în mod principal valoarea socială constând în securitatea circuitului economico – financiar, urmărind împiedicarea introducerii în circuitul legal a unor bunuri cu o origine ilicită.
 Pe cale de consecință, diferența majoră între cele două infracțiuni constă în scopul urmărit, respectiv cel al spălării produselor infracțiunii prin ascunderea originii ilicite. Se urmărește doar în mod subsidiar însă nu în mod obligatoriu, și însușirea şi folosirea acestora de către autor. În acest sens s-a pronunțat și Înalta Curte de Casație și Justiție prin Decizia penală nr. 1049/2014 reținând faptul că promisiunea de favorizare sau de tăinuire, dar şi tăinuirea repetată de bunuri este calificată complicitate (morală) de lege sau de jurisprudenţă, iar complicitatea ca formă secundară de participaţie penală este absorbită de autorat. 
	Astfel, din probele administrate în cauză rezultă faptul că inculpatul a acționat în scopul de a ascunde originea ilicită a artefactelor, cunoscând faptul că acestea provin din infracțiuni, prezentând cumpărătorilor bunurile culturale sustrase ca făcând parte din circuitul legal de artefacte. Activitatea de spălare de bani este organizată prin intermediul societății deținute de inculpatul (…), societate ce are ca obiect de activitate tranzacționarea de artefacte. 
 Întreaga activitate comercială desfășurate de inculpatul (…) prin intermediul (…) are la bază introducerea treptată a unor artefacte cu origine ilicită în circuitul legal internațional prin comercializarea acestora alături de alte artefacte cu origine licită, în scopul de a întări convingerea oricărui cumpărător că acestea au o sursă legală de proveniență. 

(…)

Prin Decizia nr. 16 din 8 iunie 2016 pronunțată în dosarul nr. 1624/1/2016 Înalta Curte de Casație și Justiție a admis sesizarea formulată de Curtea de Apel Alba-Iulia - Secția Penală, în dosarul nr. 5230/97/2013* privind pronunțarea unei hotărâri prealabile pentru dezlegarea următoarelor chestiuni de drept, stabilind următoarele:
o	Acțiunile enumerate în cuprinsul art. 29 alin. ( l ) lit. a), b), c) din Legea nr. 656/2002 pentru prevenirea sancționarea spălării banilor, precum pentru instituirea unor măsuri de prevenire combatere a finanțării terorismului, respectiv schimbarea sau transferul, ascunderea ori disimularea, dobândirea, deținerea sau folosirea sunt modalități alternative ale elementului material al infracțiunii unice de spălare a banilor.
o	Subiectul activ al infracțiunii de spălare a banilor poate fi subiect activ al infracțiunii din care provin bunurile.
o	Infracțiunea de spălare a banilor este o infracțiune autonomă, nefiind condiționată de existența unei soluții de condamnare pentru infracțiunea din care provin bunurile.

Pentru a hotărî acestea Înalta Curte de Casație Justiție a reținut următoarele:
l . Cu privire la prima întrebare, dacă acțiunile enumerate în cuprinsul art. 29 alin. ( l ) lit. a), b) c) din Legea nr. 656/2002, republicată, cu modificările ulterioare (schimbarea sau transferul; ascunderea ori disimularea, respectiv, dobândirea, deținerea sau folosirea), reprezintă modalități normative distincte de săvârșire a infracțiunii de spălare a banilor sau variante alternative ale elementului material al laturii obiective a infracțiunii de spălare a banilor, Înalta Curte reține următoarele:
Infracțiunea de spălare de bani are trei variante: cea prevăzută la lit. a), cea prevăzută la lit. b) și cea prevăzută la lit. c) ale alin. I din art. 29 din Legea nr. 656/2002, republicată, cu modificările ulterioare.
Acțiunile enumerate în cuprinsul art. 29 alin. (l ) lit. a), b) c) din Legea nr. 656/2002, republicată, cu modificările ulterioare, reprezintă modalități ale elementului material. Spălarea de bani este o infracțiune la care elementul material constă într-o acțiune ce se poate realiza în șapte modalități alternative (schimbarea, transferul, ascunderea, disimularea, dobândirea, deținerea sau folosirea). Realizarea oricărei modalități a elementului material va conduce la consumarea infracțiunii.
Odată consumată infracțiunea, realizarea altei modalități a elementului material în baza aceleiași rezoluții infracționale va fi lipsită de consecințe juridice. De exemplu, cel care deține un bun despre care știe că provine din săvârșirea unei infracțiuni comite infracțiunea de spălare de bani. Dacă ulterior această persoană transferă acest bun, vom fi în prezența aceleiași infracțiuni, realizându-se doar o nouă modalitate a elementului material, fără relevantă juridică. Dacă infracțiunea de spălare de bani s-a produs prin realizarea mai multor modalități ale elementului material, aparținând unor variante distincte, acest aspect va fi valorificat în încadrarea juridică, prin reținerea tuturor acestor variante.
Ca atare, realizarea mai multor acțiuni ce reprezintă elementul material al infracțiunii de spălare de bani, în realizarea aceleiași rezoluții infracționale, nu afectează unitatea infracțională.

2. Cea de-a doua întrebare vizează problema dacă subiectul activ al infracțiunii de spălare a banilor poate fi același cu subiectul activ al infracțiunii din care provin bunurile.
Subiectul activ al infracțiunii din care provin bunurile poate fi subiect activ al infracțiunii de spălare de bani. 
Din punct de vedere teoretic, o asemenea posibilitate nu este interzisă de lege. Convenția Consiliului Europei privind spălarea, descoperirea, sechestrarea confiscarea produselor infracțiunii și finanțarea terorismului, adoptată la Varșovia la 16 mai 2005, ratificată de România prin Legea nr. 420/2006, stipulează în art. 9 paragraful 2 lit. a) că, în scopul punerii în practică sau al aplicării măsurilor ce se dovedesc necesare pentru sancționarea în dreptul intern a faptelor ce constituie spălare de bani, "se poate prevedea că infracțiunile enunțate în acest paragraf nu se aplică persoanelor care au săvârșit infracțiunea predicat." Cum nici în Legea nr. 656/2002, republicată, cu modificările ulterioare, nu există vreo dispoziție care să împiedice reținerea în sarcina subiectului activ al infracțiunii din care provin bunurile a infracțiunii de spălare de bani, rezultă că, din punct de vedere teoretic, un asemenea concurs de infracțiuni este posibil

3. Referitor la cea de-a treia întrebare, care vizează problema dacă infracțiunea de spălare a banilor este o infracțiune autonomă sau subsecventă aceleia din care provin bunurile, Înalta Curte de Casație Justiție reține caracterul autonom al infracțiunii, existenta acesteia nefiind condiționată de pronunțarea unei soluții de condamnare (amânare a aplicării pedepsei sau renunțare la aplicarea pedepsei) pentru infracțiunea din care provin bunurile.
Conform art. 9 paragrafului 5 din Convenția de la Varșovia, ratificată de România prin Legea nr. 420/2006, "Fiecare parte se va asigura că o condamnare anterioară sau simultană pentru o infracțiune predicat nu este o condiție pentru o condamnare pentru infracțiunea de spălare de bani"
De altfel, potrivit art. 29 alin. (4) din Legea nr. 656/2002, republicată, cu modificările ulterioare, cunoașterea provenienței bunurilor sau scopul urmărit poate fi dedusă/dedus din circumstanțele faptice obiective." Prin urmare infracțiunea de spălare de bani este autonomă, nefiind necesară pentru existența acesteia a unei condamnări pentru infracțiunea din care provin bunurile. 

Astfel cum rezultă din jurisprudența Înaltei Curți de Casație și Justiție, cunoașterea provenienței ilicite a bunurilor ”nu presupune ca subiectul activ al infracțiunii de spălare a banilor, în ipoteza în care nu este şi autor al infracțiunii predicat, să cunoască în mod exact natura, modalitatea concretă de săvârșire, circumstanțele de timp şi de loc sau încadrarea juridică a infracțiunii din care provin bunurile şi nici identitatea autorilor ori a participanților la comiterea acesteia sau dacă ei răspund penal ori nu pentru săvârșirea infracțiunii predicat, fiind suficient ca, la momentul comiterii acțiunii care constituie elementul material al infracțiunii de spălare a banilor, subiectul activ să aibă reprezentarea că bunurile provin din săvârșirea de infracțiuni” (Î.C.C.J., Secţia penală, decizia nr. 89/A din 10 martie 2016).
În aceeași optică, instanța supremă s-a pronunțat în sensul condamnării inculpaților trimiși în judecată pentru spălarea de bani proveniți din infracțiuni de fraude din bancomate pe teritoriul Londrei pentru care nu s-a pronunțat nicio hotărâre definitivă, motivând soluția cu argumentul că necesitatea existenței unei hotărâri definitive pentru infracțiunea predicat nu este o condiție impusă de norma de incriminare a infracțiunii de spălare de bani prevăzută în Legea 656/2002, interpretând dispozițiile textului de lege incriminator în conformitate cu prevederile Convenției Consiliului Europei privind spălarea, descoperirea, sechestrarea și confiscarea produselor infracțiunii și finanțarea terorismului, adoptată la Varșovia (Î.C.C.J. Secția penală, decizia nr. 3711/2011 dosar nr 656/110/2007).

1.	Analiza activității infracționale a inculpatului
(…)
Începând cu anul 2005, inculpatul (…) a intrat în contact cu intermediari sârbi, cercetați penal în cadrul dosarelor penale menționate anterior, ce obțineau artefactele sustrase în urma operațiunilor de braconaj arheologic din complexul arheologic Munții Orăștiei. Prin intermediul acestora a intrat în posesia brățării multispiralice din aur pe care a vândut-o (…) dar și a unor loturi de monede tip Lysimach pe care le-a tranzacționat ulterior prin intermediul (…) la diverse persoane fizice pe platforma de internet (…) sau prin intermediul mai multor case de licitații. 
De asemenea, restul de monede tranzacționate, conform celor 24 de facturi ridicate de la domiciliul inculpatului sunt de natura celor ridicate cu ocazia percheziției domiciliare cu privire la care s-a stabilit prin expertiza efectuată în cauză că provin din excavații recente din diverse zone de pe teritoriul României.
 (…)
Inculpatul efectuează în continuare tranzacții cu (…) privind astfel de monede deși cunoaște faptul că acesta este cercetat de autoritățile române pentru infracțiuni privind artefacte sustrase ilegal din siturile arheologice românești. 
Modul de operare utilizat este cunoscut în tipologia modalităților de spălare a banilor având ca obiect artefacte ce provin din excavații ilegale, acesta constând în plasarea artefactelor din țara de origine în circuitul „zonei gri” a intermediarilor, împărțirea tezaurelor în mai multe tranșe (”orfani”) în vederea introducerii neobservate a pieselor pe piața internațională de artefacte.
Artefactele sunt ulterior expuse și vândute în țări cu piețe de artă dezvoltate, în general prin intermediul unor comercianți privați care cunosc sau pot ușor intui caracterul ilicit al provenienței acestora, trădat prin lipsa oricăror acte de proveniență, starea în care acestea se prezintă (prezența unor urme pregnante de sol ce trădează proveniența unui artefact din excavații recente), raritatea pieselor pe piața internațională de artefacte sau chiar prin împrejurarea că piesa este pusă sub urmărire internațională la momentul tranzacției. Cu toate acestea, acceptând o descriere vagă a provenienței bunurilor, respectiv a unei arii geografice vaste, bunurile sunt preluate pentru a fi în continuare vândute la colecționari privați, expuse în muzee, galerii de artă sau case de licitații. 
Spălarea bunurilor de serie, cum sunt loturile monetare, presupune introducerea treptată a pieselor pe piața legală numismatică, cu intenția de a le conferi aparența unei origini licite. Astfel, dintr-un lot de monede descoperit, fiecare monedă sau un număr foarte mic de monede, sunt vândute la diferite intervale de timp, prin intermediul unor case de licitații, vânzări online sau în cadrul târgurilor numismatice, unor colecționari privați din țări diferite. 
 Acest modus operandi este foarte des utilizat în practică, îndeplinind o dublă funcție. În primul rând, astfel de vânzări nu sunt susceptibile de a atrage atenția autorităților sau a cunoscătorilor în domeniu cu privire la existența unui lot nou de monede pe piața numismatică internațională, fapt ce ar genera suspiciunea că acestea ar proveni dintr-o descoperire recentă. În al doilea rând, introducerea treptată a monedelor pe piața legală presupune împiedicarea scăderii prețului de vânzare a acestora, valoarea bunurilor fiind inevitabil influențată și de raritatea pieselor.
De menționat sunt și vânzările efectuate în mediul online, inclusiv prin intermediul licitațiilor (….), acestea având abilitatea de a ascunde identitatea ofertantului și a cumpărătorului și a asigura transferul pieselor în țări mult mai diverse.
(…)
Toate piesele metalice, podoabe sau monede, indisponibilizate în cauză poartă urmele unor operațiuni de curățare mecanice, mai mult sau mai puțin intensive, de natură a ascunde urmele recente de sol ce ar crea suspiciuni cu privire o sursă licită de proveniență.
În schimb, pe podoabele dacice de argint și pe monedele geto-dacice se mai păstrează urme de sol și a altor depuneri rezultate din șederea acestora, vreme îndelungată, în sol. Pe toate artefactele arheologice din ceramică și piatră se păstrează, de asemenea, depuneri de calcar și alți compuși chimici, rezultați din contactul cu solul, aspect de natură să reliefeze proveniența acestora dintr-o descoperire recentă pentru orice persoană cu minime cunoștințe în domeniu, cu atât mai mult inculpaților ce au desfășurat o amplă activitate în domeniu pe o perioadă îndelungată de timp.
(…)

2.	Regimul juridic al artefactelor 
Infracțiunea de spălare de bani în formă continuată, cu privire la care se efectuează cercetări față de inculpați privește bunuri aparținând patrimoniului cultural național, sustrase din siturile arheologice situate pe teritoriul României, al căror export definitiv este incriminat prin dispozițiile art. 84 alin. 1 din Legea nr. 182/2000 privind protejarea patrimoniului cultural național. Proprietarul bunurilor respective este statul român, indiferent dacă acestea au fost sau nu descoperite și sustrase din situri arheologice și indiferent de forma dreptului de proprietate asupra terenului de unde acestea provin.
Astfel, Legea nr. 182/2000 instituie regimul juridic al bunurilor aparținând patrimoniului cultural național mobil, ca parte a patrimoniului cultural naţional.
Articolul 3 din Legea nr. 182/2000 prevede că patrimoniul cultural naţional mobil este alcătuit din bunuri cu valoare istorică, arheologică, etc. reprezentând mărturii materiale ale evoluţiei mediului natural şi ale relaţiilor omului cu acesta, ale potențialului creator uman şi ale contribuţiei româneşti, precum şi a minorităţilor naţionale la civilizaţia universală.
Bunurile care alcătuiesc patrimoniul cultural naţional mobil sunt, printre altele, bunuri arheologice şi istorico-documentare, precum descoperirile arheologice terestre şi subacvatice, unelte, ceramică, inscripţii, monede, sigilii, bijuterii, piese de vestimentaţie şi harnaşament, arme, însemne funerare, cu excepţia eşantioanelor de materiale de construcţie, materiale din situri, care constituie probe arheologice pentru analize de specialitate.
Conform art. 46 alin 1 din Legea nr 182/2000 bunurile arheologice, epigrafice, numismatice, paleontologice sau geolitice, descoperite în cadrul unor cercetări sistematice cu scop arheologic ori geologic sau în cadrul unor cercetări arheologice de salvare ori având caracter preventiv, precum şi cele descoperite întâmplător prin lucrări de orice natură, efectuate în locuri care fac obiectul exclusiv al proprietăţii publice, conform art. 136 alin. 3 din Constituţia României, republicată, intră în proprietate publică, potrivit dispozițiilor legale. 
Conform art. 136 alin 3 din Constituția României, bogățiile de interes public ale subsolului, spațiului aerian, apele cu potențial energetic valorificabil, de interes național, plajele, marea teritorială, resursele naturale ale zonei economice și ale platoului continental, precum și alte bunuri stabilite de legea organică, fac obiectul exclusiv al proprietății publice.
Având în vedere că toate bunurile arheologice au fost descoperite în subsol pe teritoriul României, acestea fac obiectul exclusiv al proprietății publice, motiv pentru care ele intră, din momentul descoperirii lor, în proprietatea publică a statului, conform dispozițiilor art. 136 alin 3 din Constituția României și art. 46 alin 1 din Legea 182/2000, indiferent de locul descoperirii (dacă sunt descoperite într-un sit arheologic protejat sau nu) sau de forma de proprietate asupra terenului respectiv. 

Alte soluții ce urmează a fi dispuse în cauză
(…)

MIJLOACE DE PROBĂ:
(…)

LATURA CIVILĂ
(…), Ministerul Culturii și Identității Naționale s-a constituit  parte civilă pentru suma de 72.645,37 Euro, suma cuprinzând cheltuielile ocazionate de repatrierea brățării multispiralice din aur precum și cheltuielile conexe efectuate cu deplasarea experților și a reprezentanților Ministerului Culturii și Identității Naționale în Germania, înaintând totodată copii ale documentelor justificative. (…)
În temeiul art. 112 lit. a) C.p.p. urmează a se dispune confiscarea specială a artefactelor (…), respectiv a celor 18 obiecte de podoabă dacice de argint, 23 monedele geto-dacice ce fac parte din cel puțin patru tezaure monetare dispersate, un lot de 473 monede de argint romane republicane și a imitației dacică a acestora precum și 10 artefacte arheologice din ceramică sau piatră aflate în prezent la sediul Poliției Salzburg precum și a brățării multispiralice din aur aflate în custodia Muzeului Național de Istorie a României.

MĂSURI ASIGURATORII
(…)
Prin Hotărârea (…) din 02.09.2016 a Tribunalului Landului Federal Salzburg s-a dispus instituirea sechestrului bunurilor imobile aflate (…), până la concurența sumei de 200.000 euro, până la data de 31.12.2018. (…)
Prin Hotărârea (…) din data de 05.10.2016 a Curții Supreme a Landului Linz a respins definitiv plângerea formulată de (…) (…) împotriva măsurii sechestrului asigurator dispusă asupra imobilelor (…), menținând Hotărârea (…) din 02.09.2016 a Tribunalul Landului federal Salzburg. (…)
 (…)

INDISPONIBILIZAREA BUNURILOR RIDICATE ÎN URMA PERCHEZIȚIEI DOMICILIARE
Prin Ordonanța din 18.11.2015 s-a dispus indisponibilizarea bunurilor arheologice aparținând tezaurelor dacice românești sustrase, respectiv a 18 obiecte de podoabă dacice de argint, 23 monedele geto-dacice ce fac parte din cel puțin patru tezaure monetare dispersate, un lot de 473 monede de argint romane republicane și de imitație dacică a acestora, precum și a 10 artefacte arheologice din ceramică sau piatră. (…)
(…)
La data de 30.03.2018 a avut loc predarea artefactelor indisponibilizate organelor judiciare române, acestea urmând a constitui mijloace materiale de probă în cadrul procesului penal, aceste aflându-se în prezent în custodia Muzeului Național de Istorie a României. 
(…)
DATE CU PRIVIRE LA PERSOANA INCULPATULUI:
(…) 

DATE PRIVIND DESFĂŞURAREA URMĂRIRII PENALE:
(…)
Constatând că au fost respectate dispozițiile legale care garantează aflarea adevărului, că urmărirea penală este completă, că există probele necesare că acestea au fost legal administrate,
În temeiulart. 327 lit. a) şi următoarele din Codul de procedură penală, art. 315 C.p.p., rap la art. 16 alin 1 lit. b) și c) C.p.p., art. 330 C.p.p., art. 63 alin. 1 C.p.p. rap. la art. 46 C.p.p.,

D I S P U N :
1.   Trimiterea în judecată, în stare de libertate, a inculpatului:
	(…)în prezent cetăţean german, (…)
-	pentru comiterea infracțiunii de spălare de bani în formă continuată prev de art. 29 alin. 1 lit. a), b) și c) din Legea 656/2002, cu aplic art. 41 alin. 2 C.pen. 1969 (26 acte materiale), cu aplicarea art. 5 C.pen. și

	În temeiul art 330 C.p.p. propun menținerea măsurii sechestrului asigurător dispus (…) asupra unui teren în suprafață de 819 m2 (…) și a unui teren în suprafață de 431 m2 (…), imobile înregistrate în evidențele cadastrale austriece, pentru a evita înstrăinarea imobilelor ce pot servi la garantarea executării pedepsei amenzii sau a cheltuielilor judiciare ori a reparării pagubei produse prin infracțiune.
(…) 
(…)
 Conform prevederilor art. 274 alin. (1) din Codul de procedură penală, solicităm obligarea inculpatului la plata cheltuielilor judiciare avansate de stat, în sumă de 150.000 lei.
 În temeiul art. 329 din Codul de procedură penală și art. 35 din codul de procedură penală, prezentul rechizitoriu însoțit de copii certificate şi de dosarul cauzei se trimit Tribunalului Hunedoara, instanță competentă să judece cauza în fond, urmând a fi citate următoarele persoane:
	
INCULPAT:
(…)

PARTEA CIVILĂ:
MINISTERUL CULTURII (….)

MARTORI: (…)
PROCUROR
(…)